Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dušo, stigli smo.
Uzet ću i ja nešto.
Zdravo.
Vidi!
Hej, mogu li dobiti autogram?
Nemam kemijsku.
Moja zvijezda.
Oprostite, mogu li dobiti autogram?
Naravno.
Aha, dobro.
Dobro došli u stvarnost.
-Uključili ste mobitele? -Što ima?
Rekao si da će se sve smiriti odemo li na dva mjeseca.
I meni je drago što te vidim.
-Jesmo li što propustili? -Ne baš.
Naša se repka borila kao nikad i opet su izgubili.
Peršin je dvostruko skuplji zbog inflacije,
a mediji obožavaju Moniku. Posvuda si.
A ja?
A ti…
Umalo sam zaboravio. Dobro došli kući.
Bok!
I OPET, LJUBAV NA KVADRAT
-Zdravo! -Zdravo, gđice Monika.
Zdravo.
-Zdravo. -Gđice Monika! Juhu!
Monika! Hej!
Izgledaš kao da si bila na odmoru iz snova. Povedi me sljedeći put.
-Dođi, zakasnit ćemo! -Zanima je film.
-Ne šalim se, sve snima. Čak i kod kuće. -Lijepo vas je vidjeti.
Bok, dušo!
Tko nam je to došao?
Klaudia ili Monika?
Pogledaj je.
Kako se usuđuješ doći prvog dana škole preplanula i odmorna?
Dušo, učiteljica može jedino pregorjeti, nikako preplanuti.
-Da! -I vi ste meni nedostajale.
Možeš misliti. Na plaži, ispod palmi.
Mislim da će ovo biti divna godina.
-Nije u redu! -To su dvostruka mjerila!
-Popis je popis! -To je nemoguće!
U lipnju sam tražila da moje dijete bude u ovom razredu!
U redu, ljudi! Molim vas, smirite se!
Ravnatelju, nije pošteno. Moja je Ola odmah upisana.
Uvjeravam vas da su svi razredi…
-Kako se zoveš? -Gđice Monika!
Gđice Monika, morate primiti moju Olu u vaš razred.
-Da, jako je važno. -Doista!
Ne možemo primiti sve. Svi su naši učitelji vrlo stručni.
-Ali nisu svi na naslovnicama! -Točno!
-I na televiziji. -U redu. Ispričajte me.
Gđice, dođite u moj ured.
Šefe, stigao je ljepotan.
Misija je uspjela.
Odmor je dobro prošao. Auto je tip-top.
A sad natrag na posao.
A Monika?
Monika? Divna je.
Pitam gdje je.
U školi. Vraća se navečer.
Moram ići. Sportski se auti neće sami ocijeniti.
Kako si ocijenio moj auto?
Nema mu premca. Bok!
Takav je život.
Posvijetli mi.
Ljepotani moji!
Tata je stigao.
Sve će biti u redu.
Zdravo, prijatelju! Što danas imaš za mene?
Da provjerim.
Čini se da ćeš danas dobiti…
Ništa.
Dobra fora. Ali budimo ozbiljni. Pokaži mi što imaš.
Oprostite, možete li mi pomoći?
Stižem. Oprosti.
Hej!
Marzena!
Zasluženo promaknuće! Čestitam.
Poštedjet ću vas muke. Ne možete ući.
Propusnica više ne vrijedi.
Daj, to je nesporazum.
Daj, šefice.
Sad si ti glavna.
Pa, kad tako pristojno pitate…
Ne. Ne dolazi u obzir.
Osiguranje!
Enzo?
-A ti si? -Marcin. Alicjina nova desna ruka.
A Szymon?
Živčani slom.
Nije mogao držati tempo. S druge strane, uživa na Zanzibaru, pa…
-Otišao je u Mielno? -Da.
-Je li Alicja ovdje? -Nije.
Časopis od danas raskida sve tvoje ugovore.
Ukida ti se službena kartica, auti i mobitel.
Gdje su kamere? To je šala, zar ne?
Nažalost, nije. Slušaj…
Navodno je riječ o nekom modelu ili učiteljici.
Nekakva afera.
Ali Alicja me ostavila.
Ne bih se brinuo zbog toga.
Mislim da nije riječ o običnoj ženskoj zavisti.
Alicja nije takva.
Mislim da te želi uništiti iz zabave.
Znaš, poput muškarca.
Bez ljutnje.
Što ćemo?
Sve ćeš vratiti ili zovem osiguranje?
Ne privatni. Službeni.
I karticu.
Doista sam otpušten?
To je gruba i ružna riječ.
Više volimo reći „između poslova”. Važeš opcije.
Gledaj na to kao na novi početak.
Stefane.
Pa, kolegice.
Znao sam da će biti teško.
Da će to biti uteg.
Ali odmah? Već prvog dana?
Znam, ravnatelju. Potrudit ću se.
Ali morate to zaista jako htjeti.
Imate dobre rezultate, ali to nije dovoljno.
Morate se usredotočiti.
Mogli ste se javiti iako ste bili na odmoru.
Novinari su zvali školu!
Znam. Održavat ću dodatne sate.
Bez naknade.
Izvrsno. Vidim da se razumijemo.
Ovo vam je posljednja prilika.
Ne želim imati posla s televizijskom zvijezdom.
-Jasno? -Naravno.
Odlično.
Moja je kći potpuno zanemarena pri upisu
iako je bila na popisu.
-Mislim da… -Što se događa?
Želim dati izjavu.
Ali ne ovdje.
Udaljimo se od glavnog ulaza.
-Bez brige. Bit će dobro. -Dođite.
Još malo.
Što se tiče moje izjave…
Hvala.
-Gđice Monika, ne možete tako! -Nije pošteno! Dogovorili smo se!
Idemo.
KUPI KARTU POGREŠKA - ODABERI
Enzo?
Nema šanse! G. urednik glavom i bradom.
Ispričavam se, znači li ovo da uvode
trkaće autobuse?
Enzo…
To je Enzo. Ozbiljno. Znam kako izgleda.
Radije bih gledala svoju golu guzu na plakatima.
Uvijek sam ti govorio da gola guza ima osjećaje, um, srce i snove.
Ljudi su to napokon shvatili.
Stalno stižu ponude za Klaudiju. Nećeš to iskoristiti?
Reci im da je Klaudia u mirovini.
A što kažeš na posljednji intervju s Monikom?
Ispričat ćeš svoju priču, stati na kraj glasinama
i umiroviti Klaudiju. Što kažeš?
-Jedan intervju. -Jedan intervju.
S kim?
S Rafałom Wiśniewskim.
Nema šanse.
Rafał Wiśniewski na set!
Publika na mjesta, ubrzo počinjemo!
Zvuk i rasvjeta spremni. Počinjemo za pet minuta.
Rafał Wiśniewski na set!
Vijesti se brzo šire.
Prirodno okruženje za tračeve.
Krzysztofe!
Čekaj. Krzyś!
Dugo se nismo vidjeli! Sjajno izgledaš! Teretana?
-Stres. -Drago mi je što te vidim.
Imat ću vremena i razmišljao sam o emisijama koje si mi nudio…
Oprosti, ne.
Zašto? Odlučio sam krenuti iznova…
Koliko sam čuo, netko drugi je to odlučio umjesto tebe.
Neću si pucati u koljena i suprotstaviti se Alicji. Nitko neće.
O čemu govoriš? Krzysztofe!
-Trebam uslugu. -Razgovarat ćemo poslije.
Uživo za dvije minute!
Jedan, dva.
Evo ga.
Daniel Nowacki, pisac i kolumnist. Napisao „Unutarnji sklad”.
Onda Monika Grabarczyk, učiteljica i donedavna manekenka.
-U vezi je… -Sa mnom.
-Čitam novine. -I ja gledam tvoju emisiju.
Bok!
Možda možeš napraviti iznimku
i biti blag prema njoj?
Što misliš, momče?
Dosta, super je.
-Tišina! -Idemo uživo za pet minuta!
Ovo je tvoja najnovija knjiga.
„Unutarnji sklad”. Pročitao sam je.
-Bravo. -Dugo je trajalo?
Želite li pisati o skladu, morate ga pronaći u sebi.
To traje.
Savršena obitelj, profesionalni uspjeh.
Čini se da ti je život u skladu.
Sklad ne ovisi uvijek o vanjskim čimbenicima.
Moraš ih pronaći u sebi.
Slušati unutarnji glas.
Tako, dakle!
Unutarnji ti je glas rekao da se spetljaš s 20-godišnjom tajnicom?
Dobro.
Varanje žene nužno je za postizanje zena?
To ćemo naučiti iz tvoje knjige?
Ne moram ovo slušati.
Divno. Stavi ga u krupni plan kako odlazi.
Kakva besmislena emisija!
Dobro.
Daniele!
Zaboravio si na svoj unutarnji sklad!
A sad publika.
Tako! Savršeno!
Sad želimo dobrodošlicu sljedećoj gošći, Moniki Grabarczyk!
Bok.
Jao! Snažan stisak.
-Stres? -Vidjela sam što se sad dogodilo.
Misliš da nije zaslužio?
Na televiziji uživo, pred cijelom zemljom.
Zapamtit će lekciju. Možeš biti ponosan.
Ne voliš kad se stvari ogole?
Nije li tvoja stražnjica donedavno ukrašavala većinu plakata u gradu?
Čini se da će ovo biti profinjen razgovor.
Kladim se da te djeca u školi
prepoznaju po obliku grudi i dužini nogu.
-Zar ne? -Imala sam dobar razlog.
Imaš li ga ti da budeš šupak?
Prilično drsko za jednu učiteljicu. Drska si, znaš?
Poznat si, a osuđuješ.
Nažalost, ja sam samo novinar.
To je dobro znati.
Može li mi onda novinar postaviti pitanje?
Inače ćemo morati završiti.
Hvala.
-Je li rekla o čemu se radi? -Ne, ali sigurno nije ništa loše.
Pročitao sam izvješća.
Koliko je pala gledanost? Za sedam posto?
Osam.
Grafikoni i tablice ne lažu?
Grafikoni i tablice pokazuju nešto što mi se ne sviđa.
Bit ću iskrena. Užasno je.
Ali,
ipak ću uskoro voditi
novu emisiju za djecu.
Bit ću na plakatima.
Prekrasan osmijeh.
Gledanost moje emisije vrtoglavo će porasti.
Jesi li siguran?
Proveli smo testiranja.
Očekivali smo katastrofu, ali još je gore.
Tvoj bi imidž uništio našu emisiju za djecu.
Osim ako ti ne nađemo žensku suvoditeljicu koju svi vole.
Dobra fora.
Nije šala?
Odbij. Nema šanse.
Razmisli. To je jako dobra ponuda.
Ne želim raditi s njim.
Ne mislim na vas. Oprostite.
Ne bi radila s njim, već uz njega. Ravnopravno.
-Doista. -Ni s njim, kraj njega ili ispod njega.
-Nema šanse. -Ali to je zaista dobra ponuda.
Tvoje je gostovanje oborilo rekorde gledanosti. I to nije sve.
Publici se svidjelo što si mu se suprotstavila.
Razmisli.
Hoćeš?
-Može fotka? -Naravno.
Zdravo. Gdje mogu naći gđicu Moniku?
Ondje.
-Ondje. -Da.
Ondje?
-Da. -Hvala.
Gle, Monika ima sve bolje udvarače.
-Ovdje? -Da.
Da, ondje.
Što radiš ovdje?
Žao mi je što smo loše počeli.
Srećom, ne moramo nastaviti.
Monika, tvoja osobnost mi je zadnja prilika.
Žao mi je.
-Ali to je dječji talent šou. -Ne.
Drukčiji je od drugih.
Ne zanima me.
Svako će dijete moći pokazati što najbolje zna.
Dobit će besplatno savjetovanje,
poduke iz pjevanja, plesa ili što ih već zanima.
-Daj da ti pomognem. -Ne, mogu sama.
Ne govori „mi”. To ne postoji i nikad neće.
Zašto si tako tvrdoglava?
Ne želim ni razgovarati s tobom, a kamoli surađivati.
Djeca koja otpadnu bit će upućena
u centre za kulturu kako bi razvili svoje vještine.
Monika. Važno je što je najbolje za djecu.
Dio prihoda od reklama ide sirotištima.
Ja…
Već sam rekao producentima da trebam pravog pedagoga.
Ja ću!
Žao mi je, kolegice. Ti si prikladnija za radio.
Možda bih ja mogla pokušati?
-A ti si za televiziju? -Da.
Neću raditi s tobom.
-Ima mnogo pedagoga. -Da.
Trebam li znati o čemu se radi?
Znate li kakva je ovo prilika za vašu školu i učenike?
Kao i za vas.
I? Čuješ li išta?
-Nema šanse. -Tko?
-Ravnatelj! -Rafał!
Primijetio sam da ste vrlo autentični.
Kamera to voli.
Što ako ste rođeni zabavljač?
Mogu pustiti gđicu Moniku jedan dan u tjednu.
Ako vas kamera voli, bit će mnogo ponuda.
Dan i pol.
-Jeste li razmišljali o televiziji? -Završili smo.
Nema šanse.
Barem nazovi.
Jesam. Zvao sam posvuda.
Neki spuste slušalicu čim čuju tvoje ime.
Alicja te stavila na crnu listu.
-Kava za tebe. -Crna?
Da. Ova je za tebe!
-Hvala. -Doviđenja.
-Što da radim? -Ništa. Pričekajmo da se sve smiri.
-Okomit će se na nekoga drugoga. -Što ako neće?
Odustani i bavi se nečim drugim. Budi kućanica.
-Kao ti? -Zašto ne?
Da ne radim ništa dok se Anijina mama ne vrati s još jednog putovanja?
Jesi li kad pekao kruh?
Nisam imao pojma da brašno toliko opušta.
Brašno možda opušta,
ali dugovi i blokirane kartice ne, g. Savršeni.
U 21. stoljeću zaposlena žena i muškarac kod kuće više nikoga ne čude.
-Osim toga, Monika… -Enzo, valjda imaš neku ušteđevinu.
Da, naravno.
Samo sam štedio i ulagao u dionice, obveznice, kriptovalute…
Dobro, shvatio sam. Imam još jednu ideju.
Dogovorit ću ti sastanak za nekoliko dana.
To te ja pitam! Netko iz branše?
Pa, recimo.
Mislim da ćeš biti sjajan.
Možeš zaraditi na reklamnim kampanjama.
-Nitko te ne može izbaciti iz reklama. -Da.
-Dobro? -Dobro.
Hej! Što radite?
To sam ja! Moja reklama!
Naravno. I ja sam trebao biti na njoj, ali imao sam snimanje u Dubaiju.
Ako želiš, možemo te fotografirati uz plakat.
Daj!
'Jutro.
-Ne odgovaraš na pozive, e-mailove… -Mislim da sam bila jasna.
Ne odustaje, zar ne?
Ako te ovo ne uvjeri,
onda
stvarno odustajem.
Zovem se Zosia, imam pet i pol godina i volim pjevati.
Volim plesati. Rado bih išla na balet.
Želim bijelu haljinu. Novu, iz trgovine.
Volim svirati klavir, ali učitelj je rekao
da su satovi klavira skupi i da moram čekati.
Volim crtati stripove, ali neugodno mi je jer ne znam jesam li dobra.
Svi zaslužuju priliku.
Bok, dragi!
Igra dobar film. Idemo u kino?
Prošao je tornado?
Nisam raspoložen za kino.
Što? Zašto?
Pa…
Nećeš vjerovati tko me posjetio.
-Dakle, ne odustaje? -Ne, ali neću ni ja.
-Ne želim to. -Dobro.
Šoubiznis je gadan.
Okrutan. Prevrtljiv.
-I kakav još? -Nepošten.
Pa? Ne bih se snašla?
Ako možeš ti, mogu i ja.
Hej, što je?
Dobio sam otkaz.
Što?
Gdje?
-U časopisu? -Svugdje.
Bok, tata.
-Bok. -Zadržala sam se.
Nisi kupila cvijeće?
Zaboravila sam. Oprosti.
Što se događa?
Žele da vodim neku dječju emisiju.
Opet ćeš biti Klaudia?
Ne, sad žele Moniku.
Dobar izbor.
Ne poznajem Klaudiju, ali Monika je super i zna s djecom.
Što je?
Ne znam, malo se bojim.
-Misliš da trebam pristati? -Naravno!
Pristat ćeš. Siguran sam.
Ista si kao mama. Uvijek je voljela isprobati nešto novo.
Čak i kad se bojala.
Nisam je mogao pratiti.
Idem kupiti cvijeće.
Osvijetli pozadinu.
Sad sa strane.
Je li dobro?
Budite tihi, uskoro počinjemo.
-Moram reći da izgledaš predivno. -Pretjerao si s onim videom.
Možeš li malo popraviti?
No uspjelo je, zar ne?
Spremni?
Proba se snima.
-Monika, malo udesno. -Dobro.
Još samo malo. Moraš ostati na svjetlu.
Dobro, pozor! Kamera!
Akademija snova.
Rafał Wiśniewski i…
Monika Grabarczyk.
Dobro došli u emisiju punu iznenađenja.
Novi ljudi, nova lica, nove priče.
I nova voditeljica.
Obećavamo da ćemo ovaj put surađivati.
Tijekom eliminacija birat ćemo kandidate
koji će vas pod vodstvom žirija zadiviti svojim talentima.
Odabrane sretnike upoznat ćemo u velikom finalu.
Monika?
Možemo li se složiti
da gledatelji odlučuju tko će pobijediti?
Da, naravno.
U finalu će odlučiti gledatelji putem SMS poruka.
A sad upoznajmo naše suce.
Stani! Idemo ispočetka.
-Opusti se. Tu smo da si pomognemo. -Hvala.
O, Enzo! Bok.
…on ulazi uz crveno svjetlo.
-Progovorim i mrak je. -Ali…
Da? Odlično.
-Bok, dušo. -Bok.
Novi imidž?
Umjetnici mučenici trenutno su u modi, zar ne?
Sutra u 9 h?
Da. Trebao si nas vidjeti na pozornici. Sjajno.
Dovoljno mi je vidjeti Moniku svako jutro.
Vidimo se sutra.
Poradi na listovima. Bok.
Hajde.
Idemo.
Nije bilo loše.
A Rafał?
Smiri se.
Što?
-Vidjela sam da odmjeravate snage. -Što? O čemu govoriš?
-Ne moraš se brinuti. -Naravno.
-Rafał je slavan, samouvjeren, zgodan… -I što još?
Ti reci meni.
Nikad neće biti ti.
Želite li nešto?
Račun, molim. Plaćam karticom.
Ne, gotovina. Ja ću platiti.
-Ne, dragi. Ja ću platiti. -Nema šanse.
-Hajde. -Ne, ali nemoj…
-Daj! -Jeste li možda za desert?
Vratit ću se.
Dragi, nije problem.
Nećemo raspravljati. Odmah se vraćam.
-Mogu li? -Da.
Izvolite.
Hej!
Završava mu smjena i htio je da riješimo račun.
Idući put častiš. I nećeš se izvući.
Ne namjeravam.
Polako, uspjet ćeš.
Zdravo.
Kazik? Što radiš ovdje?
Sviram gitaru.
-Gdje su ti roditelji? -Dobar dan, kolegice.
Dobar dan.
Mislio sam da i naša škola treba biti zastupljena.
Pogotovo jer sam vam dopustio da sudjelujete.
Nemojte to zaboraviti kad dođe red na Kazika.
Dobro! Sad nas ispričajte.
Dužnost zove.
-Ravnatelju, još jedan intervju? -Dođi.
Držim palčeve.
Spremni smo, gospodine.
-Evo nas. -Kazik?
-Ovo je Kazik. -Reci nešto o sebi.
On je virtuoz na bas gitari. Svirat će Bacha.
Bit će ovo dobar dan.
ROMANTIČNA VEČERA TKO JE OVDJE SPONZORUŠA?
Hajde.
Ovaj dan još uvijek može biti dobar.
Oprostite!
-Dobro jutro. -'Jutro.
Koliko do Montażowe?
Montażowa… Špica je.
-Koliko? -Za vas samo 60 zlota.
-Koliko? -Šezdeset zlota, ideš ili ne?
Ovdje sam. Gdje je sastanak?
ZAVOD ZA ZAPOŠLJAVANJE
Imam sastanak s vama.
Za posao?
Da.
Obratite se kolegi.
Nezaposleni?
Da.
Tražite posao?
Ne. Bio sam u prolazu.
Ne volim takve šale. Nemojte se truditi.
Koje je vaše zanimanje?
Novinar, voditelj, pisac, stručnjak.
Što znate raditi?
Voditi svečane večere, intervjuirati, voditi rasprave, pozirati…
Ne razumijete. G. Tkaczyk, imate li kakvih korisnih vještina?
To sam i mislio.
Ja sam inženjer.
Specijaliziran za sportske aute.
Dobro. Registrirat ću vas u sustavu.
Javit ću vam se kad Poljska počne proizvoditi svoj Lamborghini.
Još nešto?
Danas imamo oko 50 natjecatelja.
Jedan, dva…
Hoćeš li moći?
Radim s djecom svaki dan. Hvala na nepotrebnoj brizi.
Samo želim da ostaviš dobar dojam.
-To nije najvažnije. -Ne bih rekao.
Jedan, dva, test.
Jeste li spremni?
Jedno pitanje, a onda ih potjerajte.
Molim? Niste čuli za tremu?
Da, jučer. Tijekom tvojeg nastupa.
-Krzysztofe. -Što?
Nemoj biti sentimentalan. Kasnimo pola sata.
Na posao!
Na posao.
Što misliš o njima?
On čini što može. Ona pomaže djeci.
Dakle, dosadno.
Onda? Plan B?
Jesi li sigurna?
Definitivno. Zakomplicirajmo situaciju.
U redu.
Stefane, idemo!
O, Bože!
Oprosti!
Kakva snaga!
PLJESAK!
Ispričavam se.
-Ravnatelju, molim vas! -Pružam emocionalnu podršku!
Dame i gospodo. Dragi gledatelji, prijatelji.
Zaplješćimo Kaziku!
Učeniku moje škole!
Gladan je slave.
Daleko će dogurati.
Ali on nije taj koji bi to trebao.
Savršeno.
Rublje.
Bravo.
Kao što vidiš, sve je pod kontrolom.
Da, vidim.
Vodim te na put.
Sredi ovo. Čekam te vani.
-Zar mi ne bi mogao… -Ne.
…pomoći?
Bez brige, bit će dobro. Mlad si, imaš vremena.
Sigurno ćeš nešto naći.
Nikad nije kasno započeti nešto novo.
-Osim toga, ti si Enzo, zar ne? -Koji Enzo?
Sad sam samo Stefan Tkaczyk.
Stefan?
Ja sam Bazyli.
Stvarno se zoveš Bazyli?
Znaš što?
Specijalizirao sam se za ovakve aute,
a sad samo popravljam staru kramu.
Poput mene.
Bazyli, čuo sam da nikad nije kasno.
Tako kažu.
Ali neke olupine ne mogu se popraviti.
Opa!
Pogledaj tu boju, čovječe!
I ovu liniju. Savršeno je ravna.
Ispričavam se, gospođo.
To si ti?
Poznajete ga?
-Ovog „mehaničara”? Nažalost. -Nisam bio kriv!
-Nisi ga popravio. -Tko loše vozi, pokvarit će svaki auto.
-Neće priznati da je zabrljao. -Znaš što?
Mogao bih sastaviti takav auto zatvorenih očiju u jednom danu.
Naravno. Učini to onda. Ali ovaj put učini to kako treba.
Dobro, hoću.
-Namjeravaš li sudjelovati u utrci? -Još se mogu prijaviti.
Da se kladimo?
-Važi. -Nećeš pobijediti.
Ako auto opet ne zakaže, hoću.
-Vidjet ćemo. -Da.
Sjajno.
PLJESAK!
Prava zabava tek počinje.
Uskoro ćemo saznati tko se plasirao u četvrtfinale.
Broj 20.
Broj 45!
Iako sumnjam da nas broj 45 može iznenaditi u sljedećoj fazi.
Dalje, 17 i…
broj 32!
Za svoj iznimno osrednji nastup.
Čekajte, što radite?
Zaustavite snimanje!
Čekaj! Što se događa?
Shvaćaju to osobno.
Što shvaćaju osobno?
Bez brige, samo je histerična.
Obećali su mi da ću imati pravo glasa. Zato sam i prihvatila ponudu.
Ali… Tko je ona da nam govori što da radimo?
Bolje je poslušaj.
Odbor ju je htio u emisiji. Tebe baš i ne.
U redu, polako. Ja sam producent ove emisije, zar ne?
-Ne radi se o emisiji, već o djeci. -Dobro.
Odsad nema komentara.
Zadovoljni?
Zovite ih imenima, a ne brojevima.
Sve je jasno? Možemo li na posao?
-Možemo. -Izvrsno!
Zdravo!
Tako sam gladna. Ima li što za jelo?
Što?
Jesi li bio u nabavci?
U redu. Dosta je kauča.
Jako mi se sviđa. Što radiš?
Što radiš?
Previše mi se sviđaš da gledam kako buljiš u zid.
Buljio sam u aute.
Super.
Po cijele ćeš dane sjediti kod kuće?
Jesi li tražio posao? Stefane, dođi k sebi!
Znao sam da će te emisija promijeniti, ali baš toliko?
Šalio sam se!
Što te muči?
Ako ti se kauč toliko sviđa, možeš spavati na njemu. Laku noć.
Super.
Čekaj, naći ću ti nešto.
Da. Ni ja ne volim sjediti skrštenih ruku.
Ja sam čovjek od akcije.
To me zaista iznenađuje, Wiesławe.
Dođi. Dat ću ti radni kombinezon.
Jao!
-Zdravo. -Zdravo.
Iznenađen?
Iskreno, mislio sam da si odustala.
I ja za tebe. Zato sam došla provjeriti.
Još nisi ni počeo.
Pa,
zato što nisam našao pravi auto i…
Ako smijem…
-Dobar dan. -Dobar dan.
Kao svjedok oklade,
predložio bih da uložite auto…
Aleksandra.
Enzo.
…koji si vozila u onoj nesretnoj utrci
ako je to još moguće.
Da, moguće je.
Naravno da je moguće. Sjajna ideja.
Onda? Dogovoreno. Znaš gdje me možeš naći.
Vidimo se.
-Doviđenja. -Doviđenja.
Šefe, zašto je ne pozovete van? Zar to ne bi bilo lakše?
Zašto se ne primiš posla? Zar to ne bi bilo lakše?
Čovječe od akcije?
Više nije smiješno.
Što?
Vidim da još uzgajaš te opake ptice.
Gallus gallus domesticus, ne opake ptice. Da, uzgajam.
Evo nas. To je to.
Nisam se mogla rastati s njim.
O, Bože! Živa je!
Sigurno se šališ.
Mislila sam da voliš izazove.
Shvatit ću ako odustaneš.
Htjela bi to, zar ne? U redu. Mogu početi danas.
Dobro. Što čekaš?
-Izvoli. -Dobro.
Sretno.
Želi da joj popravim kokošinjac.
Hej.
Što je bilo?
-Kako se zoveš? -Klara.
Prekrasno ime.
Reci mi, Klara,
gdje su ti roditelji?
Ako želiš plakati, možeš.
Znaš li da sam i ja jučer plakala?
Da. Posvađala sam se s dečkom.
Reći ćeš mi što se dogodilo?
Onaj je čovjek rekao da ne znam pjevati.
-Koji čovjek? -Na pozornici.
-I povjerovala si mu? -Da.
Znaš da on uopće ne zna pjevati?
Ne zna?
Nemoj mu vjerovati.
Želiš zagrljaj? Dođi.
Idemo k ovom čovjeku.
Pomoći će ti pronaći mamu.
Zar ne? Sjajno.
Monika, kamo ideš?
Kako se zoveš?
Monika Grabarczyk.
Sudjelujete u natjecanju? Ako ne, onda…
-Reći ćeš mi da nemam talenta? -Imaš?
-Znam razgovarati s djecom. -Dosadno.
Hajde, sviđa vam se kad sam ovakav.
Sviđa vam se?
Ali zato ste ovdje.
Čini se da nisi upućen.
Misliš da im možeš reći bilo što jer su djeca,
ali reci to još jednom i pobrinut ću se da dobiješ otkaz.
Jesi li ikad radio na autima?
Jest.
Slikao se za društvene mreže.
Moraš ovo zategnuti jer će se u protivnom raspasti.
-Hvala. -Zahvali šefu.
-Wiesiek! Donesi mi žičanu četku! -Sretno.
Bok.
I?
Tako će izgledati?
Da, sviđa mi se takav.
Hajde.
Našao sam vrata i naručio ih. Dolaze sljedeći tjedan.
Moram ga pocinčati, nanijeti temeljnu boju i obojiti.
Bit će kao nov. Motor je u dobrom stanju.
Zašto? Nadgledat ćeš me dok radim?
Ako moram.
Da?
Upomoć.
Trebam ideju za večeru.
Otvoren je novi talijanski restoran.
Želim sam pripremiti.
Želiš da ti dostave kući?
Ne, želim je skuhati.
Znaš, možeš pokušati skuhati…
Ili ne. Bolje ne.
Nazovi Aniju. Sigurno ima neki recept.
Nešto što možeš napraviti.
Nešto jednostavno.
-Trebaš prijevoz? -Ne, hvala.
Sigurno?
U redu.
-Uđi. -Hvala.
Halo?
Vrijeme je.
Ovo nije put do moje kuće.
Očekuješ da će se otmičar opravdavati?
-Morat ćeš. -Želim ti nešto pokazati.
Žuri mi se.
-Dobro. -Što radiš?
-Da se vratim? -Poludio si?
Malo, ali… Želim ti pokazati nešto što će ti se sigurno svidjeti.
Dakle?
Dobro, idemo!
Daj mi mobitel. Moj je krepao. Moram nazvati Stefana.
Izvoli.
ZOVE
Ako prvo zgnječiš češnjak, lakše ćeš ga oguliti.
Stvarno?
Dobro…
Snimaš me?
Bok! Ovdje Enzo, vaša omiljena bivša zvijezda!
Danas, umjesto vožnje autom,
vodim vas na kulinarsko putovanje u Italiju.
Iskušavam mnogo novih stvari,
ali mislim da mi je kuhanje u krvi… Jao!
Netko te htio upoznati.
Obećao sam im da ti neću reći.
-Zdravo. -Zdravo.
Zdravo.
Zosia je rekla da nećete doći,
ali znala sam da hoćete jer ste super.
G. Rafał me doveo.
-Ljepši ste od one prethodne. -To je bila…
Socijalna radnica.
-Možemo li se igrati? -Ne znam imamo li vremena.
Molimo vas!
Budući da ste tako lijepo zamolili, igrajmo se lovice!
Osjećam da postoji neka priča.
Da.
Odrastao sam ovdje.
Mnogo dugujem ovom domu, zato pomažem kako god mogu.
Djeca te vole.
Opraštam ti otmicu.
Mogao si me jednostavno pitati.
Ne bi pristala.
Nikad nećeš znati.
Pristala bih. Zbog njih.
Malo i zbog mene.
Ako me opet poželiš dovesti ovamo…
Neću odbiti.
Dogovoreno.
-Dogovoreno. -Dođi.
Bok.
Nećeš vjerovati gdje sam bila.
Oprosti, dragi.
-Trebala sam doći prije, ali… -Zvala si s njegova mobitela?
Da, moj je krepao. Poslije sam izgubila pojam o vremenu.
I vratila si se pješice?
Sve si sam pripremio?
Nisam trebao.
Rado bih probala.
Daj, sve se ohladilo.
Mogla si reći da nemaš vremena.
-Nije tako. -Kako nije?
Bila sam dugo u studiju.
Vidio sam da je posao vrlo zahtjevan.
I ti si to radio. Ne sjećaš se kako je?
Wiesiek, dodaj mi svjetlo.
Ma svjetiljku, glup…
Bok.
Izgleda prilično dobro.
Pa…
Stavio sam brtve.
Čekam blatobran. Trebao bi doći danas.
Što još? Samo brisači i još nekoliko detalja.
Onda još pranje i poliranje i bit će super.
Bit će gotov u roku. Stvarno.
Znaš da sam vozila relije?
No morala sam prestati kad se rodio Damian.
Nakon nekoliko sam se godina učlanila u klub oldtajmera.
Zašto?
Mislila sam da više nemam ništa.
Moj sin živi u Americi. Dolazi, naravno,
ali samo da me nagovori da prodam kuću i dođem k njemu.
Sama sam ovdje.
Pokušavala sam si nešto dokazati.
U klubu obično biraju aute za susret.
Naravno, nije to prava utrka, ali lijepo ju je završiti.
Htjela sam dokazati da ovaj auto to može,
iako su svi rekli da je smeće.
Nisi ti kriv. Sve si učinio kako treba.
Ponizila sam se.
Još mi u klubu to trljaju u nos.
Bez brige, ovaj će put biti drukčije.
Misliš da ovaj put mogu pobijediti?
Ne bih išao tako daleko, ali stići ćeš do cilja.
Baš si tvrdoglav.
Znate, nešto me zanima.
Biste li vas dvoje mogli izdržati dva sata za stolom u restoranu?
Naravno.
Što?
Sutra u 21 h?
Naravno.
Dogovoreno.
-Moram ići. Doviđenja. -Doviđenja!
Ne morate zahvaljivati.
Wiesiek…
Da, znam.
Nisam zaboravio brtvu. Idem.
Što se događa?
Tečaj prve pomoći.
Za ocjenu?
-Naravno. -Sjajno.
Kazik, tražio sam te. Što radiš?
Pomažem. Gđica Monika me zamolila.
Gđica Monika?
-Što će vam te zastavice? -Zabavno je.
Zabava u poljskoj školi?
Uvijek me iznova iznenadite.
Kazik ide sa mnom. Jako je važno. Dođi, Kazik.
Vrati se poslije!
Dobro došli u emisiju Novi život starih auta.
-Dobro ime. -To je tek radni naslov.
Ovaj je ljepotan vladao cestom.
Zatim je svrgnut s trona
i postao je kokošinjac
dok nije došao u ruke ovom maestru!
Rastavljen je,
veći su dijelovi pocinčani kako ne bi bilo hrđe…
To je nužno?
Što? Mislila si da se može samo prebojati? Ne.
Nakon toga sve se mora opet složiti,
naručiti nove prozore, popuniti rupe,
obojiti u komori za bojenje i gotovo!
Da, ugrubo.
Ovo što vidiš je…
umjetničko djelo.
Bit će dovoljno.
Gledao bih takvu emisiju. Samo što nemam televizor.
Zašto tako savijaš ruku?
Tako se svira.
Glupost. Sviraj kao Jimi Hendrix.
Svirao je zubima. Ovako.
Zubima. Evo, ovako.
Da.
Daj malo više osjećaja.
PRIJEDLOG ZA NOVU EMISIJU
ŠTO MISLIŠ O OVOMU?
Dobro jutro.
Uopće nisi spavao?
Radio sam.
-Radio? -Da.
Na čemu?
To je iznenađenje. Reći ću ti poslije.
-Večeras si slobodna? -Mogu biti.
Što kažeš na večeru? Drugi pokušaj.
Danas će mi sve ići kao po loju.
HVALA. MNOGO IM JE TO ZNAČILO. KAO I MENI.
Snimite djecu u širokom planu. Neka se vidi da ih je mnogo.
Onda fokus na žiri. I na gđicu Moniku, naravno.
Promotivno snimanje.
Gospodine, možemo li se više usredotočiti na djecu?
Nećemo raspravljati. Držimo se scenarija.
Ali emisija je o djeci, ne o nama.
Možda možemo snimiti intervjue s djecom?
Uvijek kažu nešto zabavno.
Držimo se scenarija.
Želite da svi ostanu duže radi snimanja intervjua s djecom?
-Hoće li ostati besplatno? -Ja hoću.
I ja.
Ni meni se ne žuri.
Onda se nadam da ćete i vi ostati.
Naravno. Koliko god treba.
-I probne vožnje! -Da!
Možemo tražiti posebne aute, prave dragulje.
Enzo, imam posla. Nazvat ću te poslije.
-Dobro. -Dobro.
I goste.
Ne slavne osobe, već prave stručnjake.
-Enzo! -Jacek!
-Bože. -Što misliš? Bit će hit?
-Ne odustaješ? -Ne!
Iskreno, razgovarao sam sa šefovima. Svi se slažu u jednom. Slušaj.
-Ideja je genijalna. -Da!
-Zvuči fantastično. -Da!
-Problem je u tebi, buraz. -Ha?
Ne žele te.
-Ali rekao si da će se ohladiti. -Znam da jesam.
Znaš što, Enzo? Moram ti reći.
Gotov si, brate.
Stvarno mi je žao. Glavu gore.
Obavit ću par poziva, nešto ćemo smisliti. Halo?
Dobro. Slušam.
Kako to misliš „gotov”?
Dodaj mi salvetu, molim te.
-Oprosti. -Bez brige. Nije ništa.
Hvala.
-U posljednje sam vrijeme nespretan. -Primijetila sam.
Ali, uopće ne utječe na posao.
Auto će biti spreman na vrijeme.
Znači, radi se samo o autu?
Pa…
Popravit ću ga.
I to puno bolje nego prvi put. Obećavam.
Odavno mi nije stalo do toga.
Želim reći…
Očito sam htjela da mi popraviš auto,
jer sam se nadala da će to možda
popraviti i mene.
Da si možemo pomoći.
Vidiš, ja…
Ja…
Morao bih poći. Uzeo sam ključeve.
Wiesiek neće moći zatvoriti radionicu.
Nećeš mi dopustiti ni da pokušam?
Da, idem.
I ja se bojim.
Točno.
Točno, primijetio sam da…
Bojiš se sjesti za volan. Bojiš se voziti, zar ne?
-Slušaj… -Ne, čekaj.
Zbilja, ako ne…
Ako se ne suočiš s tim strahom,
ako se ne prestaneš bojati,
ni najbolji ti auto neće pomoći.
A ti?
Ja?
Znaš…
Ne može se svaki auto popraviti.
Znaš što? Možda se bojim voziti,
ali ti se bojiš živjeti.
Bok, Enzo je.
Ako me ne možete dobiti, ne mogu razgovarati. Ostavite…
Oprostite, možete li malo brže?
Još brže?
Gospođo, postoje ograničenja.
Bok, Enzo je.
Ako me ne možete dobiti, ne mogu razgovarati.
Ostavite poruku.
Stefane?
HVALA ŠTO SI PROVELA VEČER SA MNOM
Striče.
Zašto je nisi htio pričekati?
Čekao sam je prošli put.
Sviđa ti se?
Zapravo je jako ukusno.
Ali sljedeći put stavi malo više papra, a manje češnjaka i…
Zar ne možeš razgovarati s njom i sve joj objasniti?
Naravno, razgovarat ćemo. Ali noćas spavam ovdje.
STRASTVENA VEZA VODITELJA I MANEKENKE
Oprostite.
Tražite Moniku?
Sigurno je s Rafałom. Nerazdvojni su.
-Kako to mislite? -Istina je.
Uz njega sam se osjećala posebno.
I jesam posebna.
No kad je došla, odmah me zaboravio.
Nerazdvojni su.
Recimo, dao joj je buket ruža.
Ljubavna veza na pomolu.
Oprostite, nisam to trebala reći. Ovo niste čuli od mene, dobro?
Odmah bih dobila otkaz.
Vidim da naporno radiš.
Nije ni čudo što nemaš vremena za mene.
-Smiri se. Rafał je samo… -Baš si morala?
Zaista?
Nedavno si rekla da si gotova s televizijom.
Čini se da te netko uvjerio da ostaneš.
Pa što? Cijeli dan sjediš kod kuće jer si ljubomoran?
Čini se da imam razlog.
Da? Evo! Vidiš?
Monika, nisam imao pojma.
To je neka manipulacija.
-To je bilo kad sam ti pripremio večeru? -Stefane, saberi se. Ne vjeruješ mi?
Vjerujem što vidim.
Vidim da bi radije bila s njim nego sa mnom, pa neću smetati.
Baš čudno.
Nije te to mučilo kad si spavao s mojom zaručnicom.
Čekaj, kad je to bilo? 22. ožujka… Da, sjećam se. Na moj rođendan!
Na njezin, 15. travnja!
Zašto te varala sa mnom?
To je tvoj stil.
Napredovao je preko kreveta. Svi znaju da ga je Alicja stvorila.
Što sad? Izgubio je posao i našao novu pokroviteljicu?
-Prestani! -Smiri se.
-Dečki, molim vas! -Hej!
Zaboga!
Nisam se htio miješati, ali publika uskoro dolazi. Idemo.
Monika?
PROBLEMI MJESEC BORBE PROTIV DEPRESIJE
Andrzej?
Nećeš vjerovati.
Jesi li kod kuće?
Stefane?
Ne, ja sam.
-Bok, tata. -Bok.
Bio sam u blizini.
Mislio sam svratiti i vratiti ti kalup za tortu.
Gdje je?
-Što? -Kalup za tortu.
Vidiš, zaboravio sam.
Ti i mama ste se često svađali?
Što je bilo?
Ne znam.
Gdje je Stefan?
Odselio se.
Stalno se svađamo. Nikako se ne slažemo.
Ne znam što da radim, tata.
Nisam prava osoba da ti dajem savjete.
Što ima?
Znaš,
kad ti je mama bila živa,
bio sam siguran da je ona jedina
i da ne bih nikad…
A sad…
Ola… Hoću reći, Aleksandra…
Sviđa mi se.
Kvragu, Monika.
Jako mi se sviđa.
To je dobro, tata.
To je dobro.
Što gledaš?
Ništa, zapravo.
Samo ćeš ležati? Zar nemaš što raditi?
-Nemam. -A tvoja emisija?
-Ništa od toga. -Zašto?
Čemu toliko pitanja?
Tek je četvrti, a govoriš gluposti.
-Gledam neku emisiju na internetu… -Prestani već jednom!
Znanstveno su dokazali da iskrenost prema samom sebi oslobađa.
Znaš li uopće što to znači?
Molim te.
Pokreni se. Zasad samo smišljaš isprike.
-Molim? -Zašto nešto ne poduzmeš?
Neću razgovarati s njom.
Mislim na emisiju.
Sve možeš napraviti sam.
Nitko više ne gleda televiziju.
Sve je na internetu. Gledaj.
Dobro došli u emisiju Novi život starih auta.
-Makni se. -Ovaj ljepotan…
Ti si to napravila?
Tko drugi?
Bravo.
Arteme, baš lijepo crtaš!
Hvala.
Što je ovo?
Kuća u kojoj žive miševi.
Miševi? Voliš miševe?
Da, baš su slatki.
Monika, netko te treba.
-Idi. -Stefan?
Pripazit ću na njih.
Molim te, reci da!
Ali gđica Monika ne zna o čemu se radi.
-Ako je riječ o emisiji… -Nije.
Slobodna si popodne? Zosia i ja imamo planove
i želimo da nam se pridružiš.
VARŠAVA
-Odmorimo se. -Djeco, stanka.
Sjajno je što si unajmio brod za njih.
I za tebe.
Šampanjac? Voda, djeca…
Zapravo, ne znam… Ljudi, tko mi je ovo stavio u ruke?
To je iznimno neodgovorno!
Samo sam želio da budemo sami.
-Novinari nas neće naći ovdje? -Koga briga za njih?
Imat ćemo vremena za sebe.
I ne mogu pobjeći.
Pa, mislim da ti Visla ne bi predstavljala problem.
-Zar sam baš toliko tvrdoglava? -Iskreno?
Užasno.
Ali iz pravih razloga.
Ne znam nikoga poput tebe.
Srećom po tebe.
Da moraš unajmiti brod za svaku kolegicu s kojom želiš razgovarati…
Ne bih za kolegicu.
Nego,
htio sam ti nešto reći.
Baš je lijepo.
-Rijeka teče. -Da.
Saberi se, idiote!
Što radiš?
Monika!
Oprostite.
Lako je tebi reći.
Odveo sam je u sirotište. Da, kao i sve ostale.
I ja sam mislio da će upaliti, ali drukčija je.
Da, fotografirali su nas.
Zanio sam se, ali sutra ću sve izgladiti.
Ne znam. Kupit ću joj cvijeće.
Hej! Čekaj!
Monika,
to je samo za medije!
Samo nekoliko slika.
Možda tebi.
Drago mi je što si ovdje sa mnom.
-Nemoj mi se obraćati. -Zašto? Istina je.
Čula sam istinu.
Misliš da si toliko važna?
Da ćeš spasiti ovu djecu? Spasiti cijeli svijet?
Prekasno je. Cijeli svijet je namješten.
-O čemu govoriš? -Nemaš kontrolu ni nad čim.
Emisija je namještena od početka!
Pobjednik je izabran. Ostali nisu imali šanse.
Trebala bi shvatiti.
Ne možeš svima pomoći.
Ne možeš sve ni kupiti.
-Hvala što si došao tako brzo. -Sve za klijenticu.
Moraš mi pomoći da napustim emisiju. Ne želim više sudjelovati.
Što se dogodilo?
Sve je od početka namješteno. Djeca su mi vjerovala.
Ne znam što da kažem roditeljima.
Ne možeš dati ostavku prije finala.
Potpisali smo ugovor. Znaš kakvi su penali? Ja znam.
Što da onda radim?
Što možeš? Još jedno snimanje i gotovo.
Reci mi što se točno dogodilo.
Mislila sam da je riječ o talentiranoj djeci.
Dobro došli na susret oldtajmera
gdje se susreću ljubitelji starih automobila s dušom.
Čeka nas reli utrka
najljepših vozila prošlog stoljeća.
Slobodno se pridružite!
Bok.
Ola.
Razumjet ću ako odbiješ.
Znam da to i zaslužujem,
ali želiš li se voziti sa mnom
u ovoj utrci?
U ovoj
i možda u još nekoliko?
Nećeš se bojati ući u auto sa mnom?
Prestravljen sam.
No još se više bojim da ćeš reći „ne”.
Lažljivče.
Luđakinjo.
Ola.
Ne bojim se.
A ni ti se više nećeš morati bojati sa mnom.
Dolazim za trenutak, pričekajte pred ulazom.
Bok. Što ima?
Nemate pojma.
Loš dan?
Prošećimo.
Mogu li ti kako pomoći?
-Nećete nikomu reći? -Naravno da neću.
Zapravo ne volim svirati gitaru.
Zašto si se onda prijavio?
Ravnatelj me prijavio.
Shvaćam.
-Što voliš? -Matematiku.
Ali ravnatelj je rekao da je matematika dosadna i pretjerana…
Precijenjena.
Da, precijenjena.
I da nije za televiziju.
I da s njom ne možeš pobijediti.
Što ti misliš?
Da mi to uopće nije važno.
Je li to loše?
Dobro je.
Ako ne želiš svirati, ne moraš.
-Stvarno? -Naravno.
Ne bi trebao lagati. Pogotovo ne sebi.
Drago mi je da vas televizija nije promijenila!
Baš si sladak. Dakle? Vraćamo se na nastavu?
Potrčimo! Daj mi ruku.
Stižemo! Hajde, idemo.
I krenuli su!
Tko će pobijediti? Uskoro ćemo saznati.
Zaljubljenici u automobile gledaju utrku zadržavajući dah.
To nije samo reli oldtajmera.
To je sentimentalno putovanje u vrijeme
kad je riječ „ljepota” bila čvrsto povezana s motornim vozilima.
Koji broj?
Jedanaest.
Pravu ljubav treba čuvati.
Hajde, kreni!
Ne kao u tim tvojim šarenim časopisima.
O čemu govoriš?
Ti mene pitaš? Sve je ondje izmišljeno ili pretjerano.
-Ništa se ne prodaje kao dobra romansa. -Ne razumijem. Što?
Ti si u šoubiznisu.
Ili si bio.
Ja ti moram objašnjavati? Čovječe!
Rekao si da je auto spreman.
-Bio je, ali treba ga znati voziti. -Ne počinji. Što ne valja s mojom vožnjom?
-Pregrijala si ga. -Rekao si da je u redu.
Nisam mehaničarka. Znao si da ide na reli.
Halo?
Što? U radionicu? Sad?
Dobro, dolazim.
Tata!
Tata?
Ima li koga?
Što radiš ovdje?
-Ovo je tvoje maslo? -Ania me zamolila da dođem.
-Sjajno. -To je takav problem?
-Ne znam što ti je u posljednje vrijeme. -Možda sam malo ljubomoran.
Možda se bojim da ćeš odabrati nekog drugog.
Dragi…
Volim tebe.
Kako si mogao povjerovati u one fotke?
Sve je bilo namješteno.
-Zašto si pristala? -Nisam. Nisam imala pojma.
Cijela je emisija namještena.
Kako to misliš?
Sutra je finale, a pobjednik se zna od početka.
Ne mogu ništa učiniti.
Uvijek možeš nešto učiniti.
Finale je sutra, zar ne?
Jako si mi nedostajao.
AKADEMIJA SNOVA
Da, sve je u redu.
Tomek!
Dobro, moram ići. Bok. Stižem!
Kazik!
Jeste li vidjeli dječaka s gitarom? Kazika.
Nisam. Ako ga nema, morat ću naći drugo dijete.
Ne, pronaći ću ga. Mogu li?
-Bili ste na minus dva? -Nisam.
-Onuda. -Kazik!
U redu! Uskoro idemo uživo!
Kazik!
Oprosti, pod velikim sam pritiskom.
Sad ne snimaju, ne moraš se pretvarati.
U redu. Spremni?
Posljednja scena. Idemo!
Tri…
-Dobro došli natrag! -Uskoro počinje veliko finale uživo.
S nama je deset milijuna gledatelja.
-Hvala! -Hvala!
Gledatelji su odabrali ove finaliste…
Jesu li doista odabrali?
Dame i gospodo, samo se šali.
Sad će se najbolji od najboljih natjecati…
„Najbolji”? Što zapravo mislimo pod „najbolji”?
Za tako mlade ljude.
Već znate kakav smisao za humor ima moja ljupka suvoditeljica.
Pa, pozdravimo…
Finalisti. Pozornica je ondje?
Hajde, brzo.
Odmah prekinite prijenos!
Ostani u širokom planu i isključi joj mikrofon!
Kažem ti, isključi joj mikrofon!
Široki plan, glazba, pa reklame.
Čekajte, polako. Ne mislim ništa loše.
-Dragi gledatelji! -Pustite reklame, čujete li?
-Vrijeme je za posljednju rundu. -Krzysztof.
To će se prodati.
Izaberimo pobjednika! Pozdravite
finaliste!
Može li se izmjeriti talent?
-Gledajte. -Može li se djeci oduzeti snove?
Traži se iskrenost.
Može li ih se nazvati gubitnicima?
Ne u našoj emisiji.
U ovoj emisiji svi koji su imali hrabrosti doći na pozornicu
pobjednici su.
Osiguranje! Otvaraj!
Prestani! Smjesta!
Ne prekidaj.
A sad pozdravite
Basiju, Czareka, Klaudiju, Weroniku, Antośa,
Maurycyja i sve ostale!
Kazik!
Ovo su svi natjecatelji od prvog pretkola.
Zapljeskajte im.
I njihovim najvećim obožavateljima.
Njihovim roditeljima. Pljesak.
Ova su nas djeca naučila da se uvijek moraš boriti da ostvariš svoje snove.
Jer oni su najvažniji.
Čestitam na hrabrosti.
Divno!
Kazik!
Zdravo.
Pođi sa mnom.
Svako jutro jedem pecivo s putrom
Zalijem ga kavom I čitam novine za stolom
Neće mi reći što da radim Sve znam i vidim
Čašu o zid razbijem Ovdje ne ostajem
Na stubama podvornik stoji Vidim da se boji
Tijelo mu je oduzeto Metlu stišće grčevito
Za kombinezon ga ščepam
Zaurlam I prestravljenu mu facu gledam
Želim biti svoj
Želim opet biti svoj
Želim biti svoj
Želim napokon biti svoj
Želimo biti svoji
Želimo opet biti svoji
Želimo biti svoji
Ne mogu vjerovati da se radi samo o djeci.
Svima je stalo do novca i slave.
Samo ti se pretvaraš da si svetica.
Zašto si iskoristio djecu iz sirotišta?
I pozvao paparazze?
Da poboljšaš imidž? Ili gledanost emisije?
Nemaš pojma. Što želiš dokazati?
Ništa ne možeš dokazati.
Ni ne mora.
-Hej! -Mahni kameri, Rafałe.
Bravo.
Hvala ti na iskrenom razgovoru.
Veliki pljesak za Rafała Wiśniewskog koji je za oproštaj od televizije
odlučio donirati cijelu plaću svom omiljenom sirotištu.
Bravo!
To je sjajno, Rafałe. Štoviše…
I ja ću to učiniti.
Naravno.
Oprostite.
Sviraj!
Želimo biti svoji
Želimo opet biti svoji
Želimo biti svoji
Želimo napokon biti svoji
Želimo biti svoji
Želimo opet biti svoji
Želimo biti svoji Želimo napokon biti svoji
Želimo biti svoji
Želimo opet biti svoji
Stvarno?
Hoćeš li zauvijek ostati sa mnom?
Gdje je prsten?
Prijevod titlova: Elvis Šimunic