Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Voisitko kertoa, mitä vikaa mustissa on?
Mitä vikaa mustissa on?
Mitä tarkoitat sillä?
Mitä vikaa mustissa on?
Vuonna 1860 -
Yhdysvaltain senaatissa Mississippin senaattori Jefferson Davis -
vastusti lakiesitystä mustien koulutuksen rahoittamisesta.
Perusteluksi hän keksi tarinan,
jonka hän väitti olevan Raamatusta.
Siinä sepitetyssä sadussa,
kun Kain karkotettiin Eedenin puutarhasta,
hän saapuu Nodin maahan.
Senaattori Davisin mukaan Nodin maassa -
eläimet ja pedot -
luotiin ennen ihmisiä, ennen Aatamia ja Eevaa.
Näiden petojen joukossa -
oli eläinten kaltainen ryhmä, jolla oli tummempi iho.
Senaattori Davis puhui mustista ihmisistä.
Hän sanoi: "Mustien alemmuus on Jumalan tahto,
kuten historia vahvistaa."
Sen tarinan senaattori Davis kertoi.
Sama senaattori Davis, josta tuli -
Amerikan konfederaation presidentti.
Hän perusteli ajatusta siitä,
että mustat ja valkoiset rodut olivat -
epätasa-arvoisia alusta asti.
AMERIKAN KONFEDERAATION PRESIDENTTI
Mitä tapahtuu, kun kerromme tarinoita, myyttejä -
siitä, keitä mustat ovat -
ja heidän roolistaan amerikkalaisessa yhteiskunnassa?
Tarinat, jotka kertovat siitä, mikä mustissa ihmisissä on vialla,
tulevat osaksi taustaymmärrystä,
jotka auttavat levittämään käsityksiä,
vääriä käsityksiä mustista ihmisistä.
Meidän on katsottava historiaamme selkeästä näkökulmasta.
Käsityksistä -
käydään merkityksellistä taistelua.
Kysymys kuuluu:
"Miten me kyseenalaistamme sen, mitä meille annetaan -
ja mitä nielemme?"
Koska joku suunnittelee sitä.
Suunnitellaanko sitä meidän vai heidän eduksi?
EPÄTASA-ARVOISIA ALUSTA ASTI
POHJAUTUU IBRAM X. KENDIN KIRJAAN
Kun tarkastelemme rotua,
on otettava huomioon se, ettei rotu ole aina ollut itsestäänselvyys.
Tulimme veden yli, ja me olimme fulia,
igboja, jorubia,
wolofeja ja mandinkoja.
Mutta jossain Atlantin toisella puolella -
meistä tuli yksi yhteisö.
Usein oletetaan,
että rotu koskee vain ihonväriä,
hiusten laatua tai mitä tahansa.
Kyse on orjuudesta.
Ihmisten on tärkeää tietää, että alkuperäinen sana "orja" -
kun ajateltiin alkuperäistä orjaa,
ei tarkoittanut minulta näyttävää.
Länsi-Euroopan orjamarkkinoita -
olivat satojen vuosien ajan hallinneet itäeurooppalaiset slaavit.
Sanan "orja", "slave", juuri on "slaavi".
Miksi me yhtäkkiä orjuutamme pääasiassa afrikkalaisia?
MUSTUUDEN KEKSINTÖ
Meidän on muistettava, että orjuus on osa ihmiskunnan historiaa.
Ihmiset ovat orjuuttaneet toisiaan -
niin kauan kuin on ollut imperiumeja, valtioita ja sotaa.
Mutta vuonna 1444 tapahtuu jotain aivan muuta.
Tuolloin ensimmäinen suuri lasti vankeja,
jotka portugalilaiset olivat vanginneet Senegambiassa,
tuodaan Portugaliin myytäväksi.
Se merkitsee minulle -
transatlanttisen orjakaupan alkua.
Portugalin prinssi Henrik -
näki afrikkalaisten arvon Länsi-Euroopan orjamarkkinoilla.
He olivat arvokkaampia kuin Itä-Euroopan slaavit,
koska heidän oli vaikeampi paeta ja sulautua muuhun väestöön.
Niinpä hän rahoitti tutkimusmatkoja lähteelle.
Kun prinssi Henrik rantautui Afrikkaan,
hänellä oli tilaisuus ottaa jotain mukaansa.
Hän käytti menetelmää saadakseen haluamansa, ja se toimi.
Prinssi Henrik ei halunnut myöntää,
että hän orjuutti afrikkalaisia julmasti ja väkivaltaisesti tienatakseen rahaa.
Niinpä hän lähetti kuninkaallisen kronikoitsijan Gomes Eanes de Zuraran -
kirjoittamaan tarinansa.
Gomes Eanes de Zurara puolusti orjakauppaa toteamalla,
että prinssi Henrik teki sen pelastaakseen sieluja -
ja että nämä ihmiset Afrikassa olivat alempiarvoisia, pedon kaltaisia.
He ovat eläneet kuin pedot -
ilman mitään järkevien olentojen tapoja.
He eivät ymmärrä hyvyydestä -
ja osaavat elää vain petomaisessa toimettomuudessa.
Gomes Eanes de Zuraran kirja ei ollut vain ensimmäinen eurooppalaisen -
kirjoittama tärkeä teksti Afrikassa. Siitä tuli myös myyntimenestys.
Rasistiset ajatukset afrikkalaisista petoina alkoivat kiertää Länsi-Euroopassa.
Teoksessa rotuhierarkiat tehdään luonnolliseksi.
Niitä iskostetaan meihin.
Niin populaarikulttuuri ja valta toimivat.
Emme tajua sitä, ennen kuin se on jo toiminut.
Jotta voisi orjuuttaa -
ja jotta se tuntuisi oikeutetulta,
on keksittävä syy, miksi se oli okei.
Muuten se on raakuutta,
varkautta, murhaa ja raiskausta.
Kukaan ei halua ajatella itsestään niin.
Gomes Eanes de Zurara kirjoitti, että ihmiset, joilla on eri ihonväri, kieli -
ja kulttuuri eri kansoista, -
olivat yhtä kansaa, yhtä mustaa kansaa,
joka ansaitsi tulla orjuutetuksi.
Mustuus.
Mikä heitä vaivaa?
Mustuus.
Niille ei ole käyttöä. Niistä ei pidetä. Niitä ei haluta.
Jotkut nekruista ovat puhtaita ja jotkut eivät.
Olisipa vähän kanaa.
Neekerit tässä maassa tarkoittavat sukupuolitauteja,
prostituutiota, uhkapeliä -
ja rikollisuutta.
Mutiainen, hiekkaneekeri, kusipääkyrpä!
Menkää sinne, mistä tulittekin!
Mitä sinä teet? -Tämä on minun naapurustoani.
Tänne on tuotu hulluja ihmisiä.
Kuules… -Selvä.
Pane se helvetin…
Painu helvettiin täältä. -Soitan poliisille.
Näin käy, koska olemme mustia.
Mitä me kansana teemme mustuudellemme?
Salaammeko sen?
Eräänä päivänä joku valehteli.
He tekivät kaikesta mustasta rumaa ja pahaa.
Katsokaa sanakirjasta sanan "musta" synonyymit.
Gomes Eanes de Zurara keksi mustuuden,
mutta hän ei välttämättä luonut valkoisuutta.
Valkoisuutta rakennelmana -
alkoi todella ilmaantua -
vasta 1500-luvulla ja varmasti 1600-luvulla.
VALKOISUUDEN KEKSINTÖ
Orjakaupan alkuaikoina Yhdysvalloissa -
mustat eivät olleet ainoa orjakansa.
Euroopasta tuli palvelusväkeä, joka yritti pärjätä.
He elivät olosuhteissa, jotka olivat vain hivenen orjuutta paremmat.
PALVELIJAT JA ORJAT TYÖLLISTETÄÄN YHDESSÄ
MAAN MUOKKAUKSEEN JA TUPAKAN ISTUTTAMISEEN
PALVELIJA EI SAA OLLA POISSA
HERRANSA LUOTA PÄIVIN TAI ÖIN
HÄN EI SAA LEIKKIÄ TAI MENNÄ NAIMISIIN
Yksi valkoisten maanomistajien suurimmista peloista oli,
että valkoiset palvelijat ja mustat orjat -
yhdistäisivät voimansa -
taistellakseen valkoista eliittiä vastaan.
Ja kävi selväksi, että se todella oli mahdollista -
tapahtumassa, jota kutsuttiin Baconin kapinaksi,
jossa mustat ja valkoiset -
kapinoivat yhdessä valkoisia maanomistajia vastaan.
Kyse ei ole minun vapautumisestani, vaan myös sinun vapautumisestasi.
Jos teemme yhteistyötä, emme vain tee jotain köyhien mustien hyväksi.
Teemme jotain toisillemme.
SUUTU, JÄRJESTÄYDY
KIITOS, AHNEUS. ME JATKAMME TÄSTÄ
On surullista huomata, että jotkut ihmiset estävät -
kehitystä ja edistystä, jonka tämä maa voisi saavuttaa,
jos yhdistäisimme voimamme ja käyttäisimme monimuotoisuutta hyväksemme.
Olitpa etelästä, pohjoisesta, lännestä tai idästä, neekeri, hillbilly tai jenkki,
me taistelemme yhdessä.
ELOKUU 1968
Onko liikaa pyydetty,
että antaisitte meille ihmisarvon?
Luuletteko, että välitämme kuolemasta,
jos aiotte evätä meiltä oikeuden elää?
Baconin kapina onnistui jossain vaiheessa kaatamaan Virginian pääkaupungin.
Se pelästytti rikkaat valkoiset orjuuttajat kuoliaiksi.
JULISTUS VIRGINIASSA SYNTYNEEN KAPINAN TUKAHDUTTAMISESTA
He pitivät valkoisten palvelijoiden ja afrikkalaisorjien liittoa -
Harmageddoninaan.
Se teki valkoisille maanomistajille selväksi,
että heidän piti panostaa enemmän -
palvelijoiden ja orjien erottamiseen toisistaan.
He loivat kokonaisen oikeuskoneiston -
antamaan etuoikeuksia palvelijoille,
koska he olivat valkoisia. Mustat eivät voineet saada niitä oikeuksia.
Lopulta jotkut valkoiset palvelijat -
hoitivat palvelusaikansa loppuun.
Ja sitten he saattoivat saada maata -
ja ansaita rahaa.
Ja sitten niillä rahoilla, joita he saivat,
heillä oli oikeus ostaa yksi niistä ihmisistä,
joiden kanssa he olivat olleet rinnakkain Baconin kapinassa.
Ja sitten he saattoivat todeta entiselle toverilleen:
"Sinun asemasi on tuo ja minun on tämä,
mutta ei rasistisen politiikan takia.
Olet asemassasi, koska olet alempiarvoisempi."
He haluavat panna valkoiset ja värilliset lapset integraation sulatusuuniin,
josta syntyy -
kokonainen rykelmä mulatteja, sekasikiöitä!
Molemmat rodut tuhoutuvat sellaisessa liikkeessä.
Amerikan rakensivat -
tämän kansakunnan valkoiset kristityt!
USA!
Tämä ei ole vain arvokysymys.
Se on myös kansallinen selviytymiskysymys.
Muita vaihtoehtoja ei ole.
Jos opetamme lapsemme vihaamaan Amerikkaa,
ketään ei jää jäljelle puolustamaan lippuamme -
tai suojelemaan mahtavaa maatamme ja sen vapautta.
VALKOISILLA ON VÄLIÄ
Tästä muodostuu käsitys,
jonka mukaan valkoisuus itsessään on etu, etuoikeus ja status,
joita valkoisten pitäisi haluta mustien haitaksi.
Valkoiset ihmiset… -Tasa-arvoa valkoisille.
Kaikki kuului valkoisille. -Valkoinen mies, kuka muu?
Valkoinen enemmistö.
Olemme valkoisia ja olemme ylpeitä siitä.
Olen valkoinen!
Valkoisuus on käsitys siitä,
kenellä on oikeus tiettyihin etuoikeuksiin yhteiskunnassa.
Valkoisuus estää sinua olemasta pohjalla, vaikka olisit köyhä,
tyhjätasku tai riistetty.
Se on ollut tärkeä osa siitä,
mitä valkoinen amerikkalainen identiteetti on.
Aina tietää, että on jotain, mitä muilla ei ole.
Jos puolalainen tuli tänne, hän ei ollut valkoinen, vaan puolalainen.
Jos oli italialainen, ei ollut valkoinen, vaan italialainen.
Mutta jossain vaiheessa ihmiset keksivät:
"Hei, jos yhdistämme voimamme tämän valkoisen sateenvarjon alla,
voimme suojella yhteistä etuamme ja varmistaa, ettei kukaan vie valtaamme."
Valkoisuus sokaisee heitä näkemään,
keitä todelliset rosvot ovat.
Ihmiset, jotka todella hyötyvät,
ovat pieni ryhmä varakasta valkoista eliittiä,
joka jatkaa rikkautensa ja voimansa keräämistä -
kaikkien muiden selkänahasta.
Kuulkaa äänemme!
Jotkut valkoiset ovat tiukoilla taloudellisesti,
ja he syyttävät tilanteestaan ihmisiä, jotka eivät näytä heiltä.
Nekrut helvettiin!
Emme kaipaa ulkopuolista apua ongelmissamme.
Meillä on mennyt hyvin kaikki vuodet täällä,
ja se myös jatkuu. Ja me pysymme valkoisina.
Te ette korvaa meitä!
Rotu ei ole asia. Rotua ei ole tieteellisesti todistettu.
Kenenkään rotua ei voi jäljittää DNA:ssa,
mutta sillä on monia todellisia sosiaalisia seurauksia,
koska ihmiset uskovat myyttiin.
Luuletko, että tänne muuttava neekeriperhe vaikuttaa koko yhteisöön?
Jotkut heistä ovat todella epäsiistejä.
Mutta ei se haittaisi. jos naapurusto pysyisi siistinä.
Riippuu sen neekerin tyypistä.
Jos he olisivat kuin minulla töissä oleva neekeri,
hieno, rehellinen nainen, joka on ylpeä siitä, että on neekeri,
ylpeä rodustaan,
siisti ja ahkera,
niin ei haittaisi.
On olemassa väliaikainen palkinto,
jota valkoisuus haluaa roikuttaa meidän muiden edessä.
Väliaikainen palkinto hyväksymisestä, kohotuksesta.
Jos käy oikeissa kouluissa ja puhuu kunnon englantia,
ei mene liian pitkälle ja kertoo totuuden,
muttei liikaa, joka tekisi valkoisuudesta epämukavaa.
Jos on juuri oikeanlainen neekeri.
ASSIMILAATIOMYYTTI
Esitän asian näin.
Olemme ylpeitä mustuudestamme ja mustien perinnöstämme.
Valkoinen Amerikka ei hyväksy ajatusta, että yhteiskuntamme on monirotuinen.
He ovat aina pitäneet Amerikkaa valkoisena.
Ja siksi kaikki propaganda on tarkoitettu vakuuttamaan meidät siitä,
että meistä pitää tulla valkoisia saadaksemme hyväksynnän.
En voi ajatella afrikkalaisittain, irlantilaisittain -
tai norjalaisittain.
Pitää ajatella sen yhteiskunnan mukaan,
jossa elää. Se on valkoinen yhteiskunta.
Haittaako afroamerikkalaiseksi kutsuminen? -Kyllä. Olen cablinasilainen.
Cablinasilainen?
VALKOINEN PSP ON TULOSSA
Assimilaatiokäsitykset ovat ongelmallisia,
koska ne pakottavat -
muuttumaan sellaiseksi, jonka valkoiset voivat hyväksyä.
Sellaiseksi, jota valkoiset eivät koe uhkaksi, vaan turvalliseksi.
"Mikset voi vain olla valkoinen?" Sopeudu.
Jos olet musta ja elät nykyaikaista mustan elämää,
olet varmaan tehnyt koodinvaihdon joskus.
Hei, nuorukainen. Annan vinkin.
Käytä valkoista ääntäsi.
Minulla ei ole valkoista ääntä.
Tiedät, mitä tarkoitan. Sinulla on valkoinen ääni.
Käytä sitä.
Kunhan neuvon sinua vain.
Assimilaation kannattajat ajattelevat yhä, että rodullistetun ryhmän pitää muuttua.
"Heidän pitää uurastaa, arvostaa koulutusta ja huolehtia terveydestään."
Se on erilaista alemmuuden toistoa, kun sillä, mitä on tarjota, ei ole arvoa.
Teidän on joko assimiloiduttava tai meidän on luotava erilainen infrastruktuuri,
joka selittää ongelmallisen läsnäolonne.
Lukiolaiselle kerrottiin, ettei hän voi mennä valmistujaisiin -
tai palata normaalitunneille, ellei hän leikkaa rastojaan.
Siinä on edistyksellisyyden elementti, koska ihmisen uskotaan voivan muuttua.
Heppujen pitäisi vetää housunsa ylös. Tiedätkö?
Kun kävelee äitinsä tai isoäitinsä ohi…
Pitää olla järkevä ja kunnioittaa muita ihmisiä.
OLEMME TÄTÄ PAREMPIA
Olkaa tarkkoina -
ja ajatelkaa, mitä lähihistoriassa on pidetty hyväksyttävänä käytöksenä.
KÄYTTÄYDY SIVISTYNEESTI
Sen hokeman me kuulemme,
olipa kyse vuodesta 2021 -
tai 1821.
KATSO MITEN MUSTA PEITTYY
Jokin ihmisessä, joko kehossa tai kulttuurissa,
saa aikaan eron, joka huomataan.
Kuka opetti sinua vihaamaan hiustesi rakennetta?
Kuka opetti vihaamaan ihonväriäsi -
niin että valkaiset sitä, ollaksesi valkoisen miehen kaltainen?
Kuka opetti vihaamaan nenäsi muotoa ja huultesi muotoa?
Kuka opetti vihaamaan itseäsi päälaelta jalkapohjiin?
1700-luvulla eurooppalaiset ja amerikkalaiset filosofit väittivät -
että mustien pitäisi vain tehdä töitä.
Mustat vartalot sopivat vain -
raskaaseen työhön -
koska ihmisen korkein muoto on eurooppalainen -
ja alin muoto on afrikkalainen,
ja että ainoa paikka, jossa on hyvää taidetta ja korkeampaa ajattelua,
on Euroopassa tai eurooppalaisten keskuudessa.
He ovat niin tottuneet tarinoihin, joita he ovat kertoneet mustista,
että he eivät voi kuvitellakaan,
että musta nainen voisi tehdä taidetta.
Minä, elämäni alussa Julman kohtalon seurauksena
Tulin siepatuksi pois Afrikan onnesta
Tuskallinen kipu minua häiritsee
Vanhempieni rintaa suru kalvaa
KIRJOITTANUT PHILLIS NEEKERITYTTÖ, BOSTONISSA
Phillis Wheatley oli ensimmäinen musta nainen,
joka julkaisi runokirjan Pohjois-Amerikassa.
Kaikki tyrmistyivät.
Se ravisteli käsityksiä afrikkalaisista -
ja heidän älyllisistä kyvyistään.
Runoudessa oli jotain.
Se oli taidetta.
Se tarkoitti, että afrikkalaiset saivat kokea tunteita -
merkitsevällä tavalla.
Tietenkin oli joitakin ihmisiä, jotka sanoivat:
"Se musta tyttö ei olisi voinut kirjoittaa niitä."
"Se on hullua, se on mahdotonta."
Siksi joukko silmäätekeviä -
valkoisia miehiä Bostonista kokoontui tutkimaan asiaa.
Phillis Wheatley tuotiin heidän eteensä, jotta varmistuisi,
kirjoittiko hän todellakin ne runot.
Tuossa kuulustelussa häntä pyydettiin todistamaan,
että hän on enemmän kuin mitä miehet hänestä ajattelivat.
Eli että hän olisi "vain" musta nainen, "vain" orja.
Se on esimerkki mustien naisten tarpeesta todistaa arvonsa,
mutta se asettaa myös olettaman,
että valkoisilla miehillä on oikeus pyytää sinua todistamaan arvosi.
Jokainen musta nainen on kokenut Phillis Wheatley -hetken.
Kaikkein tuskallinen hetki oli, kun kollegani sanoi:
"Olen huolissani joskus sinusta, kun puhut.
Koska sinä kuulostat tietämättömältä…
Ja olet afroamerikkalainen,
joten en halua ihmisten tekevän olettamuksia sinusta."
Ja minä sanoin:
"Annahan, kun kerron yhden…" lisää voimasana "…asian."
"Jos joku, kuka tahansa…" lisää voimasana "…yrittää vähätellä minua,
minun tarvitsee vain heittää ansioluetteloni heidän jalkoihinsa."
Me, joiden nimet ovat alla,
vakuutamme maailmalle,
että seuraavalla sivulla mainitut runot -
on vakaan uskomuksemme mukaan kirjoittanut Phillis, nuori neekerityttö,
joka tuotiin vain muutama vuosi sitten oppimattomana barbaarina Afrikasta.
Kun tarkastelemme Phillis Wheatleyn runoutta,
hän torjuu asenteen…
LUONNON KASVOT UUDISTUVAT
…jonka mukaan hän olisi vähempiarvoinen.
NE OVAT YHÄ HARMONISET, OIKEAT JA HYVÄT
Hän ei uskonut, että hänessä olisi jotain vikaa.
Phillis Wheatleyn toiminta on vaarallista.
Vaakalaudalla on koko siirtomaatalous.
Se tarvitsee mustaa työvoimaa.
Se ei tarvitse tai halua mustaa taidetta.
Jos tunnustamme, että mustat naiset tekevät taidetta,
mitä muuta meidän on tunnustettava?
Sinä arvoituksellinen nainen räjähtämässä
Pilvistä ja suolista, jokien rannoilta Polvilumpioista, suonista ja horisonteista
Ripsillä kirjailluilta kieliltä
Sinä poltat kurkkuani
Kuljen jalanjäljilläsi laulaen
Olet täällä, olet siellä
Et ikinä lähde pois
Tiedän, olet söpö kuin perhonen
Huulesi maistuvat mereltä
Vuodet pölyisiä historiasta
Ennakoivat valoa
Kätesi kapinoivat kivusta Romahtavat uuteen rukoukseen
Koskettavat värjättyä lasia
Jossa aaveet sitoutuvat Sotilaalliseen vereen
Jos yhdistämme armon voiman kanssa
Ja voiman oikean kanssa
Sitten rakkaudesta tulee perintömme
Ja se muuttaa lastemme syntymäoikeutta
Joten jätetään taaksemme maa
Parempi kuin se joka meille jäi
Jokainen henkäys Pronssisesta rinnastani
Me kohotamme Tämän haavoittuneen maailman Ihmeelliseksi
Nousemme Lännen kultaraajaisista kukkuloista
Nousemme tuulen pieksämästä koillisesta
Missä esi-isämme Toteuttivat vallankumouksen
Nousemme Keskilännen osavaltioiden Järvien reunustamista kaupungeista
Nousemme paahteisesta etelästä
Rakennamme uudelleen
Seitsemänkymmentä vuotta Tämän väen maailmassa
Lapsi jolle työskentelen Kutsuu minua tytöksi
Sanon: "Hah, hah, haa. Kyllä, rouva!"
Työn vuoksi
Liian ylpeä taipumaan Ja liian köyhä nöyrtymään
Joten
Minä nauran
Kunnes vatsaani sattuu
Kun ajattelen itseäni
Väkeni takia olen ratketa
Nauran niin kovaa
Että olin kuolla
Heidän tarinansa kuulostavat valheilta
He kasvattavat hedelmiä Syövät kuoret
Minä nauran
Kunnes alan itkeä
Kun ajattelen itseäni
Se saattoi johtua ja johtuikin Kuoleman reunalla elämisestä
He pitivät rotuni elossa
Käyttämällä naamiota
Kun ajattelemme valkoisten ylivaltaa,
kun ajattelemme rasismia,
kun vedämme verhon sivuun,
näemme sen saastan.
Tämän maan perustamisesta on olemassa myytti.
ORJUUTTI N. 670
Ihmiset haluavat pyyhkiä pois -
Amerikan historian sellaisena kuin se todella oli.
ORJUUTTI YLI SATA IHMISTÄ
ORJUUTTI 178 IHMISTÄ
Valkoisten ylivaltaa on juurrutettu -
tähän maahan sen perustamisesta lähtien.
ORJUUTTI YLI 600 IHMISTÄ
Haluatko tosiaan puhua Thomas Jeffersonista? Selvä.
Thomas "Ristiriita" Jefferson.
Harvoja ihmisiä halveksin enemmän.
Thomas…
Thomas Jefferson…
Hän oli paskanpuhuja.
Hän oli hyvin tietoinen julmuuksista,
joita orjuudessa esiintyi,
mutta hän ei halunnut päästä siitä eroon, sen takia, mitä se…
…teki hänen hyväkseen.
Toisaalta hän vastusti orjuutta.
Mutta toisaalta hän vastusti sen lakkauttamista.
Niinpä hän vastusti orjuutta -
varsinkin uransa alussa.
Hän kuitenkin vastusti myös orjuuden lopettamisen puolustajia.
Se on paradoksi, joka on ihan Amerikan ytimessä.
Puhut "vapaudesta", mutta olet orjuuttaja.
Minun pitää kirjoittaa itsenäisyysjulistus.
Lapsina opimme rakastamaan Jeffersonia sen takia,
mitä hän teki maan hyväksi, mutta hän on jollekulle konna.
Hra Jefferson.
Ja kun puhumme vain hänen yhdestä puolestaan, roistomaisuus häviää.
Siksi Thomas Jefferson on yhä hyvin romantisoitu.
Mikä hätänä?
Minä pelkään, herra.
Mitä?
Rotujen välinen sekoittuminen on rappiota,
jota kukaan isänmaataan rakastava,
ihmisluonteen erinomaisuutta rakastava,
ei voi hyväksyä.
Koen suurta inhoa sitä kohtaan.
Thomas Jefferson puhui -
todella ikävästi mutista naisista.
Siitä, miten rumia he olivat.
Jossain vaiheessa hän vertasi heitä orankeihin,
muttei saanut Sally Hemingsistä tarpeekseen. Montako lasta he saivat?
Hän johdonmukaisesti -
raiskasi -
Sally Hemingsiä, joka oli teini-ikäinen orja.
Sitä on Thomas Jefferson.
Hän puhuu demokratian kieltä,
samalla kun hän siitti omaisuutta Monticellon plantaasille.
Valkoiset miehet, kuten Thomas Jefferson,
perustelivat mustiin naisiin kohdistuvaa seksuaalista väkivaltaa -
väittämällä, ettei se ollut sitä.
Yksi orjuuden aikakauden vahvimmista myyteistä koskien mustia naisia -
oli mustan Isebelin ikoni.
Sen piti olla musta nainen,
jota seksuaalinen halu täydellisesti hallitsi.
Hänellä oli synnynnäinen taipumus olla hyperseksuaali -
ja haluta harrastaa seksiä aina.
Jos sen hyväksyy tosiasiana, kuka vapautuu vastuusta?
Mitä kokemuksia sen myötä voimme sivuuttaa tai jättää huomiotta?
Se oli tekosyy valkoisille miehille -
raiskata orjuutettuja naisia.
Kun musta nainen on siveetön, mies voi sanoa:
"No, hän halusi sitä.
No, hän tuli luokseni ja vietteli minut."
Se on trooppi amerikkalaisessa populaarikulttuurissa.
Siitä on tullut osa rakennetta.
En ole edes varma, että tekijät tajuavat, että sellaista he synnyttävät.
Näemme sen siinä, kun ihmiset puhuvat mustista tytöistä "nopeina".
Jos sinua häiritään, älä anna ristiriitaisia merkkejä,
ja se on yksi tämän alueen ongelmista.
Se ei ole vain miesten käytöstä, vaan naistenkin.
LEVYMERKKI HALUAA HÄNESTÄ ISEBELIN
HÄNTÄ RIIVAA ISEBELIN HENKI
HÄN ESITTÄÄ ISEBELIN SEKSIPOMMITROOPPIA
Meidän on ymmärrettävä,
että seksuaalinen väkivalta liittyi orjuuden väkivaltaan.
Orjuuden kulttuuri oli väkivaltaista, ja seksuaalinen väkivalta oli osa sitä.
VALKOISTEN RAISKAAJIEN UHRI NEEKERIÄIDIN RAISKAUS SIVUUTETAAN
RAISKAUSTA EI HUOMIOIDA
Ei ole suostumusta, ei ole kykyä sanoa ei.
Sinua pidetään raiskaamattomana orjuudessa, lain mukaan.
Mustia naisia häpäistiin niin monella eri tavalla,
että se tekee heidän orjuuskokemuksestaan erilaisen -
ja heidän kamppailunsa oppisisällöstä erilaisen.
Valkoiset orjuuttajat peittelivät mustien naisten häpäisemistä,
mutta yksi nainen kieltäytyi vaikenemasta.
Harriet Jacobs oli ensimmäinen nainen,
joka kirjoitti oman orjakertomuksensa.
Hän kirjoittaa sen tavalla,
jossa hän kuvailee mustien orjuutettujen äitien kokemusta.
Lukija,
en piirrä kuvitteellisia kuvia etelän kodeista.
Orjuus on kauheaa miehille, mutta paljon kauheampaa naisille.
Naisilla on omat vääryyden kokemuksensa, kärsimyksensä ja murheensa.
Herrani muistutti minua joka käänteessä, että kuuluin hänelle -
ja vannoi, että hän voisi pakottaa minut alistumaan hänelle.
Hän täytti nuoren mieleni epäpuhtailla kuvilla -
joita vain ilkeä hirviö voisi kuvitella.
Tottele minua.
Näin minua 40 vuotta vanhemman miehen -
päivittäin rikkovan luonnon pyhimpiä käskyjä.
Hän sanoi, että olen hänen omaisuuttaan,
ja että minun pitää alistua hänen tahtoonsa.
Sieluni kapinoi ilkeää tyrannia vastaan.
Mutta mistä voisin saada suojelua?
Minut piilotettiin rämeelle,
kunnes Phillip-setäni oli valmistanut minulle piilopaikan.
Aioin riskeerata kaiken uhkaamalla vaaraa.
Jos epäonnistuisin,
miten minulle ja neljälle lapselleni kävisi?
Minulle oli varattu piilopaikka isoäitini luona.
Pieni vaja, jossa ei ole muuta kuin rottia ja hiiriä.
Kärsin ilman puutteesta enemmän kuin valon puutteesta.
Mutta en ollut lohduton.
Kuulin lasteni äänet.
Äänissä oli iloa ja surua.
Se sai kyyneleeni valumaan.
Asuin siinä synkässä kolossa lähes seitsemän vuotta.
Lukija, tarinani päättyy vapauteen.
En ole kirjoittanut kokemuksistani kiinnittääkseni huomiota itseeni.
Olisi ollut helpompaa olla vaiti omasta historiastani,
mutta haluan lisätä oman todistukseni.
Haluan suunnata pohjoisen naisten huomion -
etelän kahteen miljoonaan naiseen,
jotka ovat yhä orjuudessa kärsien siitä, mitä minä kärsin.
Suurin osa paljon pahemmasta.
Haluan kertoa vapaiden osavaltioiden kansalle,
mitä orjuus todella on.
HÄNEN ITSENSÄ KIRJOITTAMA
Yhdysvalloissa oli vallalla orjatarina,
joka ei sisältänyt naisia.
Harriet Jacobs on ensimmäinen. Tuskin olisi syntynyt -
mustien naisten aaltoa kertomassa orjatarinoitaan -
ilman Harriet Jacobsia. Hän avasi oven ja antoi keskustelulle,
varsinkin vaikealle, tilaa.
Oli tärkeää, että Jacobs kertoi tarinansa.
Ellei hän olisi kertonut tarinaansa,
emme ymmärtäisi, miten seksuaalinen saalistaminen -
oli sisäänrakennettu järjestelmään, jossa oli väitetysti kyse töistä.
Ironista kyllä, historioitsijat olettivat valkoisen naisen, orjuuden vastustajan,
kirjoittaneen sen, koska heistä tarina hänen elämästään -
oli liian dramaattinen ollakseen totta.
Harriet Jacobsin kaltaiset naiset tietävät,
että heidät yritetään poistaa arkistoista.
He tietävät, ettei heidän tarinoitaan kuulu kertoa.
Kun he kertovat tarinansa,
on tärkeää, että kiinnitämme siihen huomiota.
HALUAMME VAIN OIKEUTTA NOPEA JA PUOLUEETON OIKEUDENKÄYNTI
Vihamielisen ympäristön luominen -
fyysisellä kontaktilla tai ilman,
on seksuaalista ahdistelua.
En edes osaa selittää, miltä minusta tuntuu.
Ei voi tietää,
istuisinko edes täällä nyt,
kertomassa, mitä tapahtui.
Milloin tahansa ja missä tahansa -
minä mustana naisena voin kärsiä rasismista, seksismistä,
homofobiasta… Minut voidaan raiskata,
hakata, polttaa elävältä, eikä kukaan, ei yksikään -
huomaa poissaoloani maailmankaikkeudesta,
koska minä olen merkityksetön, koska olen musta nainen.
Yritä olla nainen? Haluat, että olen häijy
Leikit kanssani kuin koira Alennat
Esittelet pokaalina
Käytän vaginaani Vain synnyttämiseen
Se alkoi empaattisuudesta selviytyneiden välillä -
ja on muuttunut iskulauseeksi.
OIKEUTTA MUSTILLE NAISILLE!
He vain yrittivät tulla kuulluiksi, nähdyiksi ja uskotuiksi.
USKOKAA MUSTIA NAISIA
Ansaitsemme parempia järjestelmiä ja lisää huomiota.
Ansaitsemme johtajuutta,
joka tunnustaa tämän ongelman.
Seison tässä -
seksuaalisesta ja perheväkivallasta selviytyneenä.
Loppujen lopuksi Harriet Jacobsin -
vapaus ostettiin hänelle.
Harriet Jacobs on hyvin vihainen siitä,
että hänet pitää vapauttaa -
valkoisten abolitionistien väliintulon kautta.
Useimmiten, kun puhun abolitionisteista luokassani,
ajatellaan kilttejä valkoisia,
jotka tekivät suuren uhrauksen.
He eivät ole täysin väärässä.
Mutta kun minä ajattelen abolitionisteja, ajattelen mustia miehiä ja naisia,
jotka olivat urheita ja tekivät uskomattomia asioita.
Pidän heitä liikkeen keskipisteenä,
ja valkoisia liittolaisia ja abolitionisteja marginaalina.
Valitettavasti ihmiset eivät kuuntele vähemmistöjä,
ennen kuin enemmistö puhuu heidän puolestaan tai rinnallaan.
Tarvitsimme valkoisia abolitionisteja. He olivat silti ongelmallisia.
VAPAUDEN EDELLÄKÄVIJÄT
Useat valkoiset orjuuden lakkauttamisen kannattajat ajattelivat:
"Orjuus on moraalisesti väärin,
mutta mustat eivät ole samanarvoisia kanssani."
Vaikka lakkaatte olemasta orjia,
olette vielä kaukana tasavertaisuudesta valkoisen rodun kanssa.
Siitä, onko se oikein vai väärin,
minun ei tarvitse keskustella.
Meillä on ajatus Lincolnista suurena vapauttajana.
Abraham Lincoln!
Koska hän lakkautti orjuuden instituution,
ihmiset arvostavat häntä suuresti.
Kaksi afroamerikkalaista pelinrakentajaa aloittaa Super Bowlissa ensi kertaa.
Sopivasti 12. helmikuuta, Abe Lincolnin syntymäpäivänä.
Mutta jos keskustelisit Lincolnin kanssa 1800-luvulla,
sanoisit: "Tämä tyyppi on hillitty rasisti."
Minä, kuten muutkin, kannatan -
ylimmän aseman antamista valkoiselle rodulle.
Häntä kuvataan usein hahmona,
joka näki orjuuden moraaliset vääryydet,
mutta hän vastusti orjuutta, koska hänestä tuntui,
että talous hyötyisi orjuuden lakkauttamisesta.
Pitää tutkia kaikkea, mitä hän sanoi, ei vain vapautusjulistusta.
Sitten ymmärrämme,
että Abraham Lincoln oli hämmentävä hahmo,
etenkin mustien ihmisten historiassa Amerikassa.
Olen puoliksi Abraham Lincoln.
Pitäisikö siis polvistua ja nuoleskella? -Ei, mutta…
Suurin osa historiasta on keskittynyt valkoisiin miehiin -
ja tehnyt heistä "suuria valkoisia toivoja".
He ovat pelastajia tai vapauttajia.
Se on pulmallista, koska se riistää mustilta heidän roolinsa -
ja kaiken heidän liikkeelle antamansa panostuksen.
VALKOISEN PELASTAJAN MYYTTI
Viimeiset 18 vuotta olen käynyt alueilla,
joissa päivittäiset elinolosuhteet ovat kammottavat,
ja lapset kärsivät aina eniten.
Olen tehnyt enemmän mustien amerikkalaisten hyväksi kuin kukaan muu.
Lukuun ottamatta ehkä Abraham Lincolnia,
Kukaan ei ole lähelläkään.
Minä pelastin sinut tänä iltana.
Osoita vaikka vähän arvostusta.
ME AUTAMME TEITÄ
Ajatus valkoisesta pelastajasta oli vastakappale -
valkoisten ylivallalle.
Jos valkoisuus hallitsee,
jos kaikki valta on valkoisilla,
sitten pelastusvalta on valkoisilla.
Olet valkoinen opettaja mustien koulussa.
En ole Hilary Swank Freedom Writersissa. -Olethan.
Näemme siitä todella monia eri ilmentymiä.
Ihmiset esittelevät kuvia,
missä he menevät johonkin -
enimmäkseen mustaan maahan, ja he pitelevät mustaa lasta sylissään.
He saavat tuoda esille ajatuksen:
"Huomaatteko? Olen kiltti neekereille."
Jos teet jotain todella epäitsekästä,
sinun ei tarvitse käyttää minua kuittina.
Se, mitä he ovat valmiita tekemään, on todella yksinkertaistavaa,
eivätkä he kunnolla kuuntele ja keksi, mitä todella pitäisi tehdä.
Mustat olivat ensimmäisiä abolitionisteja.
Orjuutetuille ei tarvinnut kertoa: "Orjuus on väärin.
Tämä tekee teille pahaa." He tiesivät sen!
He olivat ensimmäiset, jotka kertoivat -
vääryyksistä ja järjestelmän pahuudesta.
Minusta on tärkeää osoittaa, että mustat vapauttivat itsensä.
Valkoinen pelastaja -trooppi antaa valkoisten kuvitella mustia lapsina.
He sanovat: "Me kehitämme teitä", kuten kuka tahansa vanhempi lapselleen.
Mustat ihmiset sanovat: "Emme ole lapsia.
Emme tarvitse suojelustanne.
Tarvitsemme tukeanne. Teidän pitää liittoutua kanssamme."
Jos tavoitteesi auttaa heikko-osaisia, köyhiä mustien yhteisöjä,
kumpuaa omasta tutkimuksestasi,
eikä lähipiirissäsi ole mustaa ääntä,
sinun pitää tarkistaa näkemyksesi.
Siksi on tärkeää, että Lincolnilla on Frederick Douglassin -
Elizabeth Keckleyn ja muiden mustien kaltaisia lähellään.
He antavat hänelle vaihtoehtoisen vision siitä, mihin mustat ihmiset pystyvät -
ja miltä vapauden pitää näyttää.
Lincoln totesi aluksi hyvin selvästi:
"Tämä ei ole sota orjuuden lopettamiseksi, vaan unionin pelastamiseksi."
Ja koska hän julkaisi vapautusjulistuksen,
noin 200 000 mustaa miestä -
liittyi unionin armeijaan sodan kahden viime vuoden aikana -
taistelemaan siinä, josta nyt tulikin vapaussota.
SISÄLLYSSOTA PÄÄTTYY 1865
VAPAUSJULISTUS MILJOONILLE!
VAPAUS ORJILLE!
"NOUSE YLÖS, MIES!" VAPAA!
Heti kun vapauduimme, panimme tuulemaan.
Olimme kongressissa, meillä oli senaattoreita, rakensimme mustien kouluja.
Meillä oli omaisuutta.
Me äänestimme.
Mustan alemmuuden myytti on tuhottu.
Näemme kaikkea, mitä mustat ihmiset haluavat tehdä -
ja mihin he kykenevät,
kun he ovat saaneet itsemääräämisoikeuden elämäänsä.
Se on mustan erinomaisuuden kuohuntaa.
Olimme niin erinomaisia niin suuressa mittakaavassa,
niin lyhyessä ajassa, että se ravisteli kansakuntaa akselillaan,
eikä se kestänyt sitä.
Mustien edistys on pelottavaa valkoisille amerikkalaisille,
että he tekevät mitä vain valjastaakseen valtaa, jonka he luulivat kadonneeksi.
Valkoiset näkivät mustien kansalaisoikeuksien käyttämisen uhkana.
He alkavat heti rakentaa -
vahvaa mytologiaa liittyen mustaan mieheen,
jolla oli aina mielessään valkoisten naisten hurmaaminen ja raiskaukset.
MIKSI TEKISIN TÖITÄ NIIN KAUAN KUIN MÄÄRÄRAHOJA MAKSETAAN?
Rasistiset ideat juurtuvat, kun ne yhdistyvät -
johonkin henkilökohtaiseen ja tunteelliseen.
Kun yhdistää ajatuksen -
yhteisön naisten suojelemisesta -
ja mustuuden väitetyltä uhkalta -
muuttaa rasistisen väkivallan hyveeksi.
Ja kun tekee niin,
se oikeuttaa kaikenlaiset hirvittävät teot.
MYYTTI MUSTASTA RIKOLLISESTA
1890-luvun alussa lynkkausten määrä oli huipussaan,
ja perustelu sille, miksi niin monia mustia lynkattiin -
oli se, mitä ne mustat tekivät väärin.
Kyse ei ollut vain puussa roikkuvasta henkilöstä,
jota rangaistiin mistä tahansa rikoksesta, yleensä keksitystä -
jota he eivät usein tehneet.
Lynkkauksen tarkoitus oli myös aiheuttaa kauhua,
jottei kukaan meistä haluaisi roikkua puussa.
Me kaikki pystyisimme katsomaan kuvaa ja ymmärtämään,
ettei meidän pitäisi koskaan ylittää rajaa ja että meidän pitäisi totella.
Maahan!
Mikä sinua vaivaa?
Valkoisten ylivalta loi stereotypiat herättääkseen pelkoa ihmisissä.
Jos teet meistä uhkan, poistat ihmisyytemme.
TUHOA TÄMÄ HULLU RAAKALAINEN
Ne olivat tarkoituksellisia valintoja meidän hillitsemiseksi.
MUSTAA ELÄMÄÄ TV:SSÄ: REALISMIA VAI STEREOTYPIOITA?
Mustien kriminalisointi -
on ollut olennainen osa valkoisten ylivaltaa Amerikassa.
Se on hyvin voimakas tapa -
valkoisille perustella, miksi on tärkeää,
että valkoinen eliitti hallitsee ja hillitsee mustien yhteisöjä.
Heillä on ollut todella paljon ongelmia,
mutta heitä pitää käsitellä kuin kukkia kämmenellä,
eikä pummeina mitä he ovat,
jotka pitäisi heittää heidät vankilaan.
Mustilla on väliä!
Miksei heitä sanota terroristeiksi? Vain koska he ovat mustia, eikä niin saa sanoa?
Hölynpöly seis. He ovat tappajia, jotka vihaavat valkoisia.
Käsitykset rikollisuudesta, mustasta ja rodusta -
juurtuvat amerikkalaisten mieleen.
Värillisten kanssa elävien on muutettava.
Miksi? -Kadulla ei ole turvallista kulkea yöllä.
Kotoa ei voi poistua.
Kun ajattelee, miten rikolliset ovat edustettuina tiedotusvälineissä,
he ovat yleensä värillisiä ja erityisesti mustia miehiä.
Horton murtautui kotiimme.
Minua hakattiin, viilleltiin ja peloteltiin 12 tuntia.
Hän istui elinkautista, kun kuvernööri Dukakis antoi hänelle pari vapaapäivää.
Mustat tappavat valkoisia joka päivä.
He raiskaavat valkoisia naisia, sata päivässä.
LIITTOVALTION TUOMARI: "MUSTA MIES NÄYTTÄÄ RIKOLISELTA"
Tunnette tilastot tarpeeksi hyvin.
Rikollisuus on amerikkalainen epidemia.
Näistä tilastoista muodostuu muotokuva.
Muotokuvassa ovat karut, tuijottavat kasvot.
Kasvot, jotka kuuluvat aikamme pelottavaan todellisuuteen.
Ihmispedon kasvot, taparikollisen kasvot.
Mikään luonnossa ei ole julmempaa ja vaarallisempaa.
Ihmisiä voi kriminalisoida ilman, että tekee sen silmästä silmään.
Ne eivät ole tavallisia nuorisoporukoita.
Tällaisia nuoria sanotaan supersaalistajiksi.
Ei omatuntoa, ei empatiaa.
Ensiksi on yhdessä varmistettava, että diilereitä rangaistaan.
Nopeasti, varmasti ja ankarasti.
Rikollisuudesta tulee koodisana -
mustalle, rodulle.
Mustan rikollisuuden keksintö -
on niin tarkoituksellinen,
että se tunkeutuu kaiken kulttuurin läpi.
Teinitappajat. Nuorten tekemien murhien määrä -
on ylittänyt aikuisten tekemien murhien määrän.
Ennen pölykapseleita vohkineet raiskaavat ja murhaavat.
Rasistiset käsitykset vahvistuvat yhä uudelleen,
sen perusteella mitä näemme televisiossa, uutisissa, mainoksissa,
elokuvissa, sosiaalisessa mediassa…
Monet käsityksistä ovat hiljaisia, tavallaan hienovaraisia,
koska ne ovat naamioituneet valeasuihin.
Kun alamme päästä 1930-luvulle,
on sosiaalisesti mahdotonta hyväksyä mustien lynkkauksia -
kameran edessä.
Mutta se, mitä saamme, on mustuuden eri puolien hyödyntämistä -
myös ilman mustien läsnäoloa.
Elokuvassa ei olla sidottuja todellisuuteen.
Konnasta voi tehdä niin ison, mustan,
voimakkaan ja kamalan kuin haluaa.
Vaiti, kummajainen!
Julius, sinä… -Käskin olla vaiti!
Syy, miksi se toimii -
ja miksi se on yleisön tajuttavissa,
on se, että meidät on jo koulutettu stereotypioihin mustuudesta.
Emme edes tajua, että niin tapahtuu,
kun katselemme ohjelmia.
Hajaantukaa välittömästi.
Viime yönä tapahtui kaksi asiaa.
Yksi oli protesti murhatun teinin puolesta.
Toinen oli hallitsemattomat laittomuudet.
St. Louisin pohjoisosassa varkaat hallitsivat yötä.
Kädet ylös. -Älä ammu.
Mustat eivät ole väkivaltaisempia tai vaarallisempia kuin mikään muu ihmisryhmä.
Mutta väkivallan kasvot ovat mustat,
ja unohdamme valkoiset yksilöt, jotka harjoittavat väkivaltaa,
koska heillä ei ilmeisesti ole väkivallan kasvoja.
Hän ei näytä murhaajalta.
Köyhyys ja aseiden saatavuus selittävät -
paremmin väkivaltaa kuin rotua.
Mutta me opimme, että valkoisten väkivalta on itsepuolustusta.
Tappava kuristusote metrossa.
Neely, entinen Michael Jacksonin jäljittelijä,
oli käyttäytynyt oudosti ja huutanut,
mutta hän ei vahingoittanut ketään.
Asianajajien mukaan Penny puolusti itseään.
Floridalaisnaista syytetään naapurin ampumisesta.
Poliisin mukaan hän ampui aseella kotiovensa läpi -
ja tappoi Ajike Owensin, neljän lapsen äidin.
Lorincz väittää toimineensa itsepuolustukseksi.
Täällä on afroamerikkalainen mies. Olen Keskuspuistossa.
Hän kuvaa minua ja uhkaa minua ja koiraani.
Mies uhkaa minua Ramblessa!
Lähettäkää poliisi tänne!
Sanfordin poliisi. Puhelu taltioidaan. Tässä on Sean.
Naapurustooni on murtauduttu, ja täällä on tosi epäilyttävä mies.
Onko mies valkoinen, musta vai latino?
Hän näyttää mustalta.
Se potentiaalinen väkivalta, joka syntyy näiden käsitysten levittämisestä,
on poikkeuksellista.
George Floydin väitettiin olevan päihtynyt,
ja näin ollen hänestä voisi tulla peto koska tahansa.
Ahmaud Arbery juoksee.
Ja pelkästään juoksemalla -
hänestä tulee peto valkoisten mielissä.
Näillä niin sanotuilla harmittomilla käsityksillä -
on valta saastuttaa ihmisten mielet.
Ihmiset turvautuvat näihin käsityksiin -
oikeuttaakseen mustien joukkomurhan.
Niitä voisi hienosti kutsua "kulttuurikertomuksiksi".
Minä kutsun niitä valheiksi, joita ihmiset kertovat -
oikeuttaakseen tällaisten käytäntöjen ja eriarvoisuuden ylläpitämisen.
OIKEUDENMUKAISUUTTA
Lynkkaus oli reaktio,
rasistinen reaktio siihen, että mustat pärjäsivät.
Ida B. Wells tarkasteli tarinoita -
ja tietoja, joilla lynkkaukset oikeutettiin,
ja totesi: "Minä kerään omat tietoni."
Jos etelän väki laittomuuksiaan puolustaessaan -
kertoisi totuuden lynkkauksista, puolustusta ei enää tarvittaisi.
Mutta kun he tahallaan, pahantahtoisesti ja jatkuvasti valehtelevat,
neekerien on annettava maailmalle oma näkemyksensä kauheasta tarinasta.
Kaikki tunsivat ystäväni Tommyn.
Hän omisti pienen kodin. Säästettyään rahaa,
hän perusti ruokakaupan.
Kerran värilliset ja valkoiset pojat riitelivät marmorikuulapelistä.
Värilliset ruokakaupanpitäjät joutuivat osalliseksi kiistaan.
Sunnuntailehti julkaisi -
hämmentäviä otsikoita ruokakauppaan liittyen.
Sanomalehti lietsoi rotuennakkoluuloja -
kutsumalla ruokakauppaa "varkaiden ja roistojen keskuksesi".
Ottakaa kiinni!
Verta!
VÄKIJOUKKO TEKI TYÖN ASEILLA, EI KÖYSILLÄ
LYNKKAUSPAIKKA
Häntä hienompaa ja siistimpää miestä ei Memphisin kaduilla ollut nähty,
mutta hänet murhattiin harkitsematta, ihan kuin hän olisi ollut koira.
Tämä avasi silmäni näkemään, mitä lynkkaus todella oli.
Se oli tekosyy päästä eroon neekereistä, jotka hankkivat omaisuutta -
ja näin pitää rotu kauhun vallassa.
LYNKKAUSTIEDOT
Tutkin asiaa enemmän ja vakuutuin siitä,
että etelässä ei ollut koskaan unohdettu sitä,
ettei neekeri ollut enää heidän leikkikalunsa,
palvelijansa ja tulonlähteensä.
VUONNA 1892 LYNKATTIIN 241 HENKILÖÄ
Näinä vuosina yli 10 000 neekeriä on tapettu kylmäverisesti -
ilman oikeudenkäyntiä ja laillisen teloituksen toimeenpanoa.
Saman tilaston mukaan näinä vuosina -
näistä kaikista murhista -
vain kolme valkoista miestä on tuomittu ja teloitettu.
Kiinnostuneet ystävät kysyvät usein luentojeni jälkeen:
"Mitä voin tehdä asian hyväksi?"
Vastaus on aina:
"Kerro maailmalle tosiasiat."
LYNKKAUKSET YHDYSVALLOISSA 1892 - 1894
KIRJOITTANUT IDA B. WELLS
Kun puhutaan tarinoittemme kertomisesta -
ja tämän maan pakottamisesta tarkastelemaan itseään,
hän oli alullepanija.
Näemme postikortteja lynkkaus- väkijoukoista vaimoineen ja lapsineen -
seisomassa mustan, puussa roikkuvan ruumiin alla,
ja tiedämme, että se on kauheaa.
Mutta muuta me emme voi tehdä.
Ida B. Wells otti tehtäväkseen varmistaa,
sinä aikana, kun se kaikki tapahtui,
että tiedämme asiasta emmekä voisi kääntää katsettamme pois.
Avasit juuri autoni oven.
Uhkaat vetää minut ulos omasta autostani.
Ulos autosta!
Tainnutatko minut? -Annan paukkua.
Alas! Mene kasvoillesi.
Yksi, kaksi… -En ole uhka hänelle.
Minua on uhattu.
Katsokaa ohjelmaa. -Henkeni on vaarassa!
Miksi? Aina kun näet minut, kiusaat minua.
En kestä. Se loppuu nyt.
Hän ei reagoi. -Tuntuuko pulssia?
Ei! Katso nyt häntä.
Tarkista pulssi. -Ihan totta?
Aiotko pitää tuota hänen kaulallaan?
MUSTA MIES AMMUTTIIN LENKILLÄ GEORGIASSA
KAKSI KUUKAUTTA MYÖHEMMIN PIDÄTYKSIÄ EI OLE TEHTY
VALKOINEN NAAPURI AMPUI MUSTAN MIEHEN KUUKAUSIEN RASISTISEN HÄIRINNÄN JÄLKEEN
11-VUOTIAS SOITTI HÄTÄNUMEROON
SITTEN POLIISI AMPUI HÄNET
MUSTIA AMERIKKALAISIA TAPETAAN PALJON ENEMMÄN KUIN VALKOISIA
Poliisiväkivalta on nykyajan lynkkausta.
Valtion väkivalta mustia kohtaan vankiloissa ja niiden ulkopuolella -
on lynkkausta.
Se on rotuterrorin muoto,
jonka tarkoitus ei ole vain rangaista mustaa,
vaan kertoa mustille, että he pysyisivät aisoissa.
Vaikka poliisintyö ja tekniikat ovat kehittyneet,
yksi yhteinen tekijä säilyy.
VAPAUS ORJILLE!
Joka kerta, kun tulee iso harppaus eteenpäin,
tulee hyökyaalto takaisin päin.
Valkoisen ylivallan muuri ilmestyy ja sanoo:
"Tähän asti, ei kauemmas."
OBAMA TAPPAA AMERIKAN
Perääntykää!
Reaktio mustien edistymiseen -
on rangaistus.
Sitä ei ole muotoiltu niin.
Se on muotoiltu rikollisuuden ja huumeiden ongelmana.
Mutta tosiasiassa se on yritystä -
vahvistaa rodun ylivaltaa "järjestyksen" avulla.
Tämän maan on tehtävä kaikkensa rikollisuuden torjumiseksi.
Maamme lakeja on kunnioitettava.
Järjestys on säilytettävä.
Ystäväni, tulkoon tämä viestini selväksi tänään.
Rikosaalto ei ole tulevaisuuden aalto Yhdysvalloissa.
Hallituksen tärkein velvollisuus on lain ja järjestyksen ylläpitäminen.
Minä olen lain ja järjestyksen ehdokas.
Luetko tarinoita vaikeuksista,
mellakoista Omahassa, Clevelandissa, Brooklynissa, Chicagossa tai missä vain?
Kutsun niitä kapinoinniksi. -Kapinoinniksiko?
Etkö näe niissä mitään vikaa?
Luulen, että ihmiset kapinoivat vastustaakseen järjestelmää,
joka on lukinnut heidät sisään, tiukasti gettoihin,
ja joka riistää ja sortaa, eikä heillä ole keinoja murtaa sitä järjestelmää.
Haluatte tuhota ja hajottaa,
olette vieneet ihmisiä pois, olette rikkoneet heidän järjestelmänsä,
ja te olette kutsuneet sitä sivilisaatioksi.
Ja me, jotka olemme kärsineet tästä,
sanomme teille nyt: "Te olette unelmien tappajia."
"Te olette villipetoja."
"Kyllä, juuri sinä olet aina ollut sivistymätön."
Sivistäkää itseänne.
Tämä kansakunta tuntee vetoa näyttävään -
ja liekkeihin.
Mutta me emme huomioi sytytystä.
Sytyttäviä ovat ne käytännöt, jotka perustuvat mustuuden vastaisuuteen.
PITÄKÄÄ KOULUMME VALKOISINA
Koulutuksen kieltäminen. Sytytystä.
Epätasa-arvoiset asumis- ja työmahdollisuudet. Sytytystä.
Mustien yhteisöjen ylipoliisivalvonta. Sytytystä.
Pysäytys ja tarkastus.
Liikkumatta! Poliisi!
Sota huumeita vastaan.
Joukkovankeudet.
Kun on käytäntöjä, rakenteita ja instituutioita,
jotka tarkoituksella alistavat mustia,
luodaan tarkoituksella yhteisöjä, joita voidaan jatkuvasti kriminalisoida.
Siinä se tekijä taas on.
Kun ajattelemme tämän maan rasismin historiaa,
ajattelemme vallan historiaa.
Kaikki, mitä yhteiskunnassamme on tehty maamme mustien alistamiseen -
on tehty, jotta valkoiset voivat pysyä vallassa.
Valkoinen eliitti hyötyy siitä.
He saavat säilyttää valtansa.
Meille opetetaan, että voima on rajallinen resurssi, kuin piirakka.
Mitä enemmän minulla on, sitä vähemmän sinulla on, ja päinvastoin.
Jos periaate on, että mitä tahansa sinulla on,
se on parempi pitää, maksoi mitä maksoi, silloin on valmis mihin tahansa.
Valehtelet, huijaat, varastat ja tapat varmistaaksesi, että pidät omasi.
Työ, joka olisi pitänyt tehdä -
heti orjuuden jälkeen,
on uudelleenjärjestely ja uudistaminen,
koko yhteiskunnan uudelleenkäsitteleminen,
jotta aiemmin orjuutettujen henkilöiden olisi mahdollista -
olla vapaita ja tasa-arvoisia.
Sitä työtä ei ikinä tehty.
Varokaa!
Luulen, että valkoiset pelkäävät, mitä tapahtuu,
jos he asettavat peilin eteensä…
POLIISIN MURHAAMIA
…ja näkevät, että sukupolvien, vuosisatojen ajan,
he ovat kiusanneet ja tukahduttaneet mustia, ruskeita ja vaaleanruskeita.
He eivät ehkä tiedä, mitä tehdä sillä taustalla.
Sitten tulee kysymys: "Entä sitten?"
"Nyt kun tiedätte, entä sitten?"
Heidän on mietittävä, haluavatko he jatkaa elämäänsä siinä perinnössä.
Rasismin keskiössä on kieltäminen.
Se, että jatkuvasti etsii tapoja kieltää rasismin jatkuvuus.
Rasismin läsnäoloon puuttuminen -
vaatii aktiivista asennetta.
Sitä on rasismin vastaisuus.
TOTUUS RASISMIN VASTAISESTA YHTEISKUNNASTA
Ihmiset ajattelevat alati sitä, että jos luomme rasismin vastaisen yhteiskunnan,
mitä he menettävät,
eivät sitä, mitä he saavuttavat.
Jos haluaa tehokkaan ihmisten sosiaalisen verkoston, tehokkaan yhteiskunnan,
osan yhteisöstä vastustaminen -
ei ole paras siirto.
En tiedä, miltä se näyttää, mutta se on mahdollista,
koska ihmiset sen järjestelmän myös alun perin rakensivat.
Jos he pystyvät rakentamaan järjestelmän, me voimme purkaa sen järjestelmän.
Emme tarkoita vain jotain, jonka myötä voi rakastaa lähimmäistään.
Nyt ei ole kyse siitä.
Jos "rasismin vastainen" tarkoittaa vain, että ei itse inhoa värillisiä ihmisiä,
miten se tekee minun elämästäni paremman?
Se, että sinä et inhoa minua?
Mutta jos otettuasi asian huomioon kysyt:
"Miten rakenteellinen vastenmielisyytemme mustia kohtaan,
rakenteellinen piittaamattomuus,
on vaikeuttanut heidän elämäänsä?"
Sitten hommat alkavat sujua.
Mustat tietävät, mitä haluavat.
Heillä on ajatuksia siitä, miltä vapaus ja vapautuminen näyttävät.
Se ei näytä radikaalilta utopialta.
Se näyttää paljon valkoisten ihmisten maailmalta.
Valkoisten maailma, jota he eivät ikinä kyseenalaista.
Rakastan olla musta. Kiitän Jumalaa päivittäin, että hän teki minusta mustan.
Rakastan mustaa aviomiestäni. Rakastan mustaa vauvaamme.
Rakastan mustaa perhettäni ja mustaa naapuriani Janetia.
Rakastan mustaa kirkkoani. Rakastan mustaa musiikkiani.
Rakastan kaikkea, mitä mustuus on antanut Amerikalle, tiedosti Amerikka sitä tai ei.
Kerro siis: mitä vikaa mustissa on?
Ei mitään. Mustissa ei ole mitään vikaa.
Mustissa ei ole mitään vikaa.
Näettehän, miten täysin absurdia se on.
Ainoa vika mustissa on se,
että luulemme, että mustissa on jotain vikaa.
Tekstitys: Marko Pohjanrinne