Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Snimljeno prema ideji filma 'Matching Jack'"
- Cure, večeras obavezno idemo u "Bucket. - Naravno!
- Nema pogreške. - Tako je.
- I ti isto. Ne pravi se glupa. - Zašto? - Sigurno pobjeđujemo.
Imaš pravo, u tom slučaju ja od mame dobivam tjesteninu sa sirom.
- Prestanite! - Baš si dosadna.
- Dosta! - Možda nisi shvatila.
Andrea će večeras dovesti prijatelja.
Pogledaj ga.
- Ružan je. - Ružan?! Nije!
Cure, molim vas... Daj...
Baš je zgodan! -Što mu nedostaje?! Ne možeš reći da je ružan.
- Trenutno je na popustu u supermarketu. - Lude ste. - Ti si izgubljen slučaj.
- U redu, prestanite. Doći ću. Zašto me zafrkavate? - Ma daj...
- Pred nama je utrka. - Dolazite?
Naravno...
Bocu si zaboravila, draga.
Oprostite.
Elsa!
- Primi. - Molim te, ne stavljaj šilt!
- Odvratan je. - Imam osjetljivu kožu. -Grozna si!
Utrka žena na 200 metara!
- Spremna? - Jesam.
Idemo!
- Pozor! Sad! - Idemo!
Idemo!
Elsa, veslaj!
Hajde!
Idemo, u ritmu.
- Jače. - Ne mogu!
Opet! -Što se događa?
Hajde, jače!
Hajde!
- Elsa! - Elsa!
SUPERNOVA
Za nekoliko minuta bit će odvezena do odjela.
Žao mi je, no večeras je moramo ostaviti na promatranju.
Oprostite, no ne shvaćam što se događa.
Rekao sam vam, gospođo.
Trombociti su joj preniski, a leukociti previsoki.
Moramo bolje ispitati.
Ona jutros nije doručkovala,
sudjelovala je u utrci punoj emocija, možda ju je načela viroza...
Žao mi je...
Premjestit ćemo je na hematologiju. Ne brinite se, sve ćemo vidjeti.
U redu...
Donijela sam ti sve tvoje stvari, ali i...
Svježe proljetne rolice jer su one pržene preteške.
- Jesi li ipak donijela i koju prženu? - Naravno, kakvo je to uopće pitanje?!
Rekli su mi da ćemo ujutro dobiti rezultate tvojih pretraga.
U redu.
Dobra večer!
Napravimo mjesta za piletinu s pire krumpirom. Hvala.
Odmah mora biti baš tako?
Da, takva su pravila.
I vi biste sad trebali otići.
- Zar ne smijem večeras ostati ovdje? - Naravno da smijete.
Kad sutra želite doručkovati?
Mama, ne brini se.
- Sigurna si? - Jesam. Idi.
- Zbogom, ljubavi. - Bok.
- Nazovi me ako budeš išta trebala. - Hoću.
- Doviđenja, vrlo ste dragi. - Nema na čemu.
- Oprostite. Smijem li? - Naravno.
- Bok! - Bok!
Još je gore nego što izgleda.
Odmaraj se.
"Roberta: Nećemo se utrkivati dok se ti ne vratiš."
"Roberta: Kako si? Ima li novosti?"
"Elsa: Još ništa..."
"Roberta: Čekamo te..."
Napokon je vezala svoje udobne cipele,
- ali dok nije pazila vežući cipele, ugrizao ju je radioaktivni pauk. - Ne!
To je nemoguće!
Kako bi porazila svoju vilinsku kumu,
koja je željela obuti te proklete kristalne tenisice,
ona je pobjegla ravno na drugi planet.
Eto, tako je Snjeguljica postala dio ekipe Osvetnika.
To je nemoguće!
- Ona je princeza. - Svejedno je postala jedan od Osvetnika.
- Sad idemo spavati. - Ne! - Da, Matti, pomozi mi.
U redu, ići ćemo spavati, ali sutra želimo priču o Supernovoj.
- Obećavam. - To!
- Idemo spavati. - Sutra ćemo slušati o Supernovoj!
I ti si došla ovamo čuti priču o Supernovoj?
Ne.
Tražila sam grickalice.
Ne bi smjela jesti mimo rasporeda jela.
- Djeluješ mi malo premlad za liječnika. - Ja sam medicinski tehničar.
Znači da znaš gdje su aparati.
Želiš li prošetati?
Što to znači?
Prošećimo.
Oprosti, ali kamo ideš?
- Tamo se smije? - Dođi.
Zašto si ovdje?
Ne znam, osjećam se dobro.
Možda sam uhvatila gripu. Ne znam,
ali poslali su me na hrpu pretraga.
To je sastavni dio rutine prijema pacijenata.
Ako se slažeš, možemo napraviti dodatne pretrage
kojima ćemo saznati što imaš, a što nemaš.
Samo ako se s time slažeš. Može?
- Još pretraga? - Da.
Jednostavne pretrage. Jesi li za?
- U redu. - Savršeno.
- Na koljenu spoji palac s malim prstom. - Dobro...
- Ovako? - Da, na koljenu samo jedne noge. Zažmiri.
Sad drži ravnotežu što duže možeš. Bravo!
Odlično!
Nije li to test za pijance?
Sad isto to moraš raditi puzeći.
Zafrkavaš me.
Baš ti hvala!
Baš ti hvala, sad se osjećam puno bolje!
- Shvatio sam. Osjetljiva si. - Jesi li medicinski tehničar? -Početnik.
- Odličan sam. - Nisam sigurna. Želiš li se time baviti, moraš biti ozbiljniji.
Tko ti je rekao da se time želim baviti, bezimena?
Elsa.
Nemaš nimalo ambicija, bezimeni?
- Edo. - Edo.
Trenutna mi je ambicija pobijediti na natjecanju sa sendvičima.
- Natjecanje sa sendvičima? - Ti si moja baka? Čemu se čudiš?
Koliko imaš godina? Šest?
Natjecanje sa sendvičima?
- Činila si mi se vrlo draga, ali nakon ovoga, sve pada u vodu. - Da? Šteta.
- Zapela ti je hrana među zubima. - Da?
- Je li ovako bolje? - Napokon? - Jesam li ovako seksi?
Bok, zlato.
Bok.
Bok, Elsa.
Imamo rezultate pretraga.
Zove se akutna mijeloična leukemija.
Morali bismo početi s liječenjem.
Prvi je korak kemoterapija.
Bolest je u remisiji. Znači da si puno bolje.
- Hoću li izaći iz izolacije? - Hoćeš. Za par dana smiješ na kratko kući.
Kao što znaš, stavili smo te na popis čekanja koštane srži.
Nažalost, u sustavu nema odgovarajućih darivatelja.
Mama će ti donirati.
Roditelji su 50% kompatibilni.
To nije savršeno rješenje, ali je dobro.
Ja ću na to misliti.
- Ovu ću ti staviti unutra. - U redu.
Ne zaboravi ih uzeti.
"Jedna nova poruka od Roberte. Dvije nove poruke. Tri."
"Četiri nove poruke od Roberte."
Ne odgovaraj.
- Imaš pravo poslati kvragu koga god želiš. - Istina.
Oslobodili su te!
Htio sam te posjetiti u bunkeru, ali Carla je bila tamo i branila je teren.
I?
Okreni se.
Dobro izgledaš. Pomlađuje te.
Imam 17 godina!
Kako se osjećaš?
Imaš odlične izglede za ozdravljenje.
50% jesu odlični izgledi?
Koji si ti faks završio?
Upoznala si Mattiju? Dečkića s pedijatrijske onkologije?
On ima deset godina i 10% šanse za ozdravljenje.
Proživjela sam dva jeziva tjedna.
- Ne kažem da je meni lošije nego njemu, ali... - Jezivo je iza tebe!
Sad sam shvatila!
Već si postao jedan od bezosjećajnih medicinskih tehničara.
Edo, reci mi da si bar riješio infuziju!
- Uz malo leda, skoro će se pretvoriti u aperitiv. - Vrati se u sobu. -Koju sobu?
- U njegovu sobu! - U moj privatni ured.
Budući da smijem poslati kvragu koga želim, ti ćeš biti prvi.
Tko je sad bezosjećajan?
Kako si ti?
Dobro sam. Ovo je samo kratko zaustavljanje.
Nekoliko tjedana pretraga, pojačanje motora, možda malo tekućina...
Stvarno?
Pogledaj me.
Zar bih se oko toga šalio?
Prije tri mjeseca bio sam na transplantaciji.
Dobro...
Onda mi ti možeš reći kako je bilo.
Tko ti je darivatelj?
Moja mama.
Nemaš braće ni sestara? To bi bilo bolje.
Ja sam joj kći jedinica. Nemam tate. Molim te, nemoj glumiti medicinara.
Žao mi je čuti za tvojeg tatu.
Nije on mrtav. Hoću reći...
Koliko ja znam, nije mrtav.
- Pitanje o odsutnom ocu za tri, dva, jedan... - To ti se često događa?
- Priča mojeg života. - Ispričaj mi kratku verziju. -Ionako je baš kratka.
Otišao je prije negoli sam se rodila. Ne znam čak ni kako se on zove.
- Možda je bio samo u prolazu. - Da, i imao je dlakava leđa.
Možda je bio kao Ben Affleck.
- Ne, kao Leonardo di Caprio. - O ukusima se ne raspravlja.
Došla ti je mama. Što da radim? Da joj kažem da ide ili da čeka?
Sad ću doći tamo.
- Bok. Bok. - Bok.
"Smijem li jesti tjesteninu s kozjim sirom ako imam..."
"Edo te počeo pratiti. Prati?"
"Prati."
"Edo: Što radiš?"
"Elsa: Imam tulum."
"Elsa: Na kakve zabave odlaziš? Ovo je natjecanje sa sendvičima?"
"Edo: Ne, to je bilo prije negoli sam povraćao."
"Edo: Što radiš? Elsa: Na 'rave' tulumu sam."
"Edo: Roniš u Tiberu. Ti si kajakašica?"
"Elsa: Veslačica.
Ne primjećuješ da smo okrenute unazad?"
"Edo: Uobičajen sport za mlade."
"Elsa: 'Putovanje po unutrašnjosti'.
Knjigu sam pročitala s osam godina. Promijenila mi je život."
"Edo: Kakvo djetinjstvo! Elsa: Frigaj se!"
U redu, ali ne razumijem zašto ja ne mogu preuzeti odgovornost.
- Što se događa? - Kažu da ne mogu donirati jer nisam prikladna.
- Detektirali smo srčani problem. - To su totalne gluposti!
Uzimam jednu tabletu dnevno i dobro sam. To čak nije bolest, nego stanje.
U redu...
I što sad? -Čekat ćemo darivatelja iz javnog registra.
- Rekli ste da ga nema. - Ne, no mogao bi se pojaviti. Treba čekati.
Nema šanse. Promijenit ćemo bolnicu. -Čekaj.
Nema smisla mijenjati bolnicu. Ne, jer svi imamo iste protokole.
Dođi, razgovarat ćemo o tome za večerom.
Vidjet ćemo...
Vidjet ćemo hoćemo li promijeniti bolnicu. Dobro?
Znam da vam je teško.
Žao mi je.
Idemo.
Hej.
- Zadrijemala sam? - Da.
- Znači da je već počela tražiti tvojeg tatu? - Da.
Sinoć sam tu fotku vidjela kod nje na računalu.
Mislim da je već otprije znala da neće moći biti darivateljica.
- Sigurna si? Razgovarala si s njom? - Nisam.
Fotka je bila u prilogu e-pošte.
To joj je poslala kolegica, neka čudakinja.
Fotka je s festivala u Lago Lungo.
Još ne shvaćam.
Ona ti je mama. Zašto ne razgovaraš s njom?
Nije jednostavno.
Nisi shvatio da ne znam odakle sam. Moja priča nije uobičajena.
Moja mama nikad nije govorila o mojem tati.
Dobro, no tebi sad treba transplantacija.
Ako ga ona traži, potrudi se da ga pronađe.
Čitavo stoljeće nismo bile ovdje!
Jako je fino, zar ne?
Raspitujem se oko druge bolnice,
neke u kojoj su liječnici ipak malo suvremeniji.
Znam da tražiš mojeg tatu.
Vidjela sam fotku.
Htjela sam ga potražiti,
ali sam odustala.
On ti ionako ne bi pomogao.
Zašto ne?
Ja ću ti pomoći. Ne brini se.
I? Jesi li razgovarala s mamom?
Jesam. Rekla je da ga ne traži
- jer mi on ionako ne bi pomogao. - Zašto?
Ne znam. Sve je to...
- Sve je to misterij. - Roditelji su uvijek smušeni.
Moja je profesorica fizike.
Kad je čula da sam bolestan, platila je 800 za čitanje tarot karata.
Plašt...
Što da radim? Izluđujem.
Imaš onu šugavu fotku tate i znaš gdje stanuje.
Ne treba ti mama da ga nađeš.
To je fotka od prije dvije godine. Možda je tada bio samo u prolazu.
Ne znam čak ni kako se on zove.
Osim toga, neću ga sama ići tražiti.
Sama nećeš.
Ali sa mnom ga možeš ići tražiti.
S tobom?
Da.
Upravo su me pustili iz bolnice.
Uspješno sam prošao pregled. Bilo je i vrijeme.
Fantastično, no ipak ne.
Onda mi pošalji fotku pa ću otići sam.
Doći ću po tebe. Dobro?
- Znači da želiš da idemo sada? - Ne, dogovorimo to za Silvestrovo.
Pokreni se! I ponesi kupaći kostim.
Evo nas!
Uzbuđena sam kao da idemo u pljačku.
- Bila bi to prva pljačka koštane srži u povijesti. - Da.
Mami sam ostavila poruku prepunu gluposti.
Dosta je osjećaja grižnje savjesti. Budi mirna.
- Upali navigaciju. - U redu.
Nastavite 800 metara...
U svakom slučaju, moj mogući tata mogao bi biti prijatelj ovog tipa.
Tu je neki štand kao da je na sajmu.
Na natpisu piše "Kralj kuhara".
- Tvoj je tata kralj kuhara? - Ne, to mu je prijatelj. Moj je tata drugi.
- Potražila si ga na "Googleu"? - Da, ali ništa nisam našla.
- Molim te, gledaj cestu! - Kako si naporna!
Imaš vozačku, je li tako?
Gledaj svoja posla.
- Nemaš? - A što ti misliš? Opet?! - Otkad je imaš? Od prije mjesec dana?
Ne mogu vjerovati...
Ne mogu vjerovati.
- Siguran si? - Izbacit ću te iz auta.
- Tri, dva, jedan... - Sama ću iskočiti iz auta ako nemaš vozačku!
Što ako on ima drugu obitelj?
Molim te!
Hej.
Oprosti, zaspala sam.
Bio je samo jedan s čokoladom.
Sâm ću ga pojesti.
Izvoli, šumsko voće.
Nećeš čak ni pola?
Smeće radiš!
- Mama? - Reci mi da je to šala.
Što znači s prijateljem? Tko je on?
- Upoznala sam ga u bolnici. - I on je bolestan?
Ne, on je sad dobro.
Tvoj prijatelj ne zna da si ti tek završila kemoterapiju?
- Daj mi dva dana. - Tko je on? Daj mi da razgovaram s njim.
Mama, jesam li ti ikad stvarala probleme?
- Sad si mi veliki problem. - Obećavam da ću te večeras nazvati.
Očekujmo helikoptere, mornaricu, specijalce...
Odakle počinjemo?
Ne znam.
Oprostite, imam pitanje.
Pozdrav.
"Dva propuštena poziva od mame."
- Da, Kralj kuhara. - Puno hvala. - Nema na čemu. Doviđenja.
Gospođa zna tko je Kralj kuhara.
- Zna? - Da.
- I što sad? - Objasnit ću ti putem. -U redu.
Oprostite, je li ovo možda vaš štand?
Rekli su nam da je on zakon, da ga zovu Kralj kuhara.
Kralj štednjaka, a ne Kralj kuhara.
- Hvala. - Molim.
Ako ništa drugo, jeli smo.
- Vaš račun. - Hvala.
Hvala.
Izađi.
- Izađi, doći ću za tobom za čas. - Što to govoriš? - Izađi. Vjeruj mi.
Ja ću to riješiti. Idi!
Trči kao munja. Trči!
Joj!
Ostani uspravna. Stavi papir.
Je li to normalno?
Baw! Baw!
To je samo malo krvi, opusti se.
- Trebate pomoć? - Da, imaš li maramica? -Imam.
Čekajte, naći ću ih.
Stavi papir.
- Ostani uspravno. - Hoću.
- Kako si? - Dobro. - Baw, dođi ovamo.
Događa li ti se to često?
Ako trebaš još koju, tu su.
Stavit ću ti gladnu bocu. Može?
Prepala si se?
- Kako izgleda? - Još malo drži papir.
- Koji užas! - Vrati papir.
Hvala.
- Ja sam Mila. - Edo. - Elsa. -On je Baw.
- Kao desetogodišnjakinji mi se ime činilo fora. - Jadan. -Možeš li do auta?
- Da, dobro sam. - Želiš li još jednu? - Ne.
- Sad si dobro? - Jesam, hvala.
Bok.
Ljudi, čekajte malo.
Možete li me odbaciti?
Posvađala sam se s dečkom pa sam pješke.
Kamo ideš?
Radim u obližnjem kampu.
Odavde si?
Ne, radim za vrijeme kamping sezone i usput surfam.
U vezi sam s Lorenzom kad nije kreten.
- Ni ti mi ne djeluješ kao mirna osoba. - Ja? Ja sam totalni zen.
On me izluđuje. Taj se upucava čak i stablima.
Mislim da nešto mulja.
- Jesi li ga ulovila da šalje poruke ili tako nešto? - Ne, u tome i jest problem.
Za sad sam samo ja paranoična.
- Možeš li lakše voziti? Povraćat ću. - Budi mirna.
Imaš li možda koji šator viška? Mi ne znamo gdje ćemo spavati.
Može, naravno. Smislit ćemo nešto.
Savršeno.
Hvala.
Vidiš li ga?
Neće doći ovamo.
- Uzmi u obzir da si ti njega ostavila na plaži. - Je li on to zaslužio? Da.
Ako smijem reći, rekla bih da to nije rješenje.
- Da, znam. Izražava se kao neka baka. - Nije istina.
Samo želim dati općenito mišljenje.
Čuješ li ti to? Općenito...
Saznaš li da ti je ostalo šest mjeseci života, općenita je slika užasna.
Ljudi, kakav je to razgovor?
Gledaj!
Što misliš zašto je vatromet??
Ne znam.
Oprostite.
- Bok. - Bok.
Zašto je vatromet? Zar je neka godišnjica?
Nije godišnjica, nego zabava.
Godišnjica, zabava... To je Luciano. On ovdje prodaje.
Ujutro puca petarde, a navečer sve ostalo.
Crveno je hašiš, zeleno je trava, a plavo je...
Ne preporučujem ako niste raspoloženi.
Što ćemo raditi sutra?
Ne znam. Opusti se malo.
O čemu da onda razgovaramo?
Ne znam!
- Želiš li da ti ispričam priču o Supernovoj? - Ne, tu priču ne želim.
Što je to? Crna rupa?
Ne, to je nešto više slično vatrometu.
- U suštini, djeluje... - Stani!
Čekaj...
Stani. Stani...
Možda je on Kralj vatre,
a ne Kralj kuhara.
Joj!
Bok.
Dobra večer.
Oprostite, pokazala bih vam fotku.
Ovo...
20 po gramu.
Ne to, nas zanima poznajete li ovog čovjeka.
Zašto ga tražite?
Znači, poznajete ga?
Ne. 20 po gramu.
Evo.
Jesi li završio? -Što?
- On ga poznaje! - Zaboravi. Idemo.
Što ne valja?
Taj tip... Moj tata...
Nisam sigurna želim li ga pronaći.
Zašto ti je sad bitno kakav je on tip?
Zaboravi. Ne želim ga upoznati.
Sve znam...
Razmišljati o smrti jest kao...
To je kao neki ekstremni sport.
Ako previše misliš o tome, možeš se odmah ubiti.
U biti, ono što je teško jest držati mozak pod kontrolom.
Naravno, možeš reći da ja nisam najbolji primjer
i ja bih ti morao priznati imaš pravo.
Ali...
Jesi li budna?
Bilo kako bilo, ono je Veliki medvjed. To znam čak i ja.
Sjajno...
Imam odličan učinak na tebe.
"Tri propuštena poziva od mame"
"Jedna nova poruka od mame: Odgovori mi. Izluđujem."
Glavobolja?
Povezivala sam se s Majkom Zemljom.
Opaka zvijer.
- A to? - Uzmi.
- Siguran si? - Samo ti puši. - Hvala.
Kako je prošlo s tvojim tipom?
Uobičajena priča.
Čuj...
Ona je bolesna?
Leukemija.
U biti, ona pokušava pronaći svojeg tatu
jer bi joj on mogao biti darivatelj.
Hoćeš li nam pomoći?
Dobro jutro!
Hvala ti na jakni.
Slušaj...
Mislim da bi nam Mila mogla pomoći.
Kako?
Ne sjećam se.
Treba mi kava.
U redu. Krenimo.
- Ne moramo baš trčati. - Idemo.
Evo vas!
Lorenzo je napokon napravio nešto dobro.
Što to znači?
Lorenzo i Luciano najbolji su prijatelji.
- Saznao je gdje ti je tata. - Fantastično!
Zove se Pietro i živi u kući na farmi nedaleko odavde.
- Kad završim sa serviranjem doručka, odvest ću vas tamo. - Savršeno.
Sve si joj rekao?
- Nisi promislio da sam joj to ja htjela reći? - Elsa, našli smo ga!
Ne znamo ni je li to on.
Želiš li ga pronaći ili ne?
Želim.
Dobro.
Ta bi kuća trebala biti ona tamo na dnu ulice.
"Dolazni poziv od mame"
Izađite.
"Dolazni poziv od mame"
"Četiri propuštena poziva od mame"
U redu. Idemo.
Čini se da tu nema nikoga.
Pomozi mi.
Luda si.
To je on.
Što?
"Putovanje po unutrašnjosti" -Znala sam da to ne može biti mamin utjecaj.
Ljudi!
Možda znam gdje ga možemo pronaći.
- Restoran "Live Music". Ovo izgleda kao raspored radnih smjena. - Večeras.
Zovi, hajde.
- Koga? - Mamu!
Sigurno je zabrinuta. Obećala si joj.
Da, trebala bih je nazvati.
"Četiri propuštena poziva od mame"
"Jedna nova poruka od mame: Pošalji mi gdje si ili zovem policiju."
Neću je sad zvati.
Je li voda bila hladna?
Da.
Jesi li nervozna?
Nisam.
Kako to?
Ne znam.
Možda si čak ti za to zaslužan.
Čuj...
Misliš li da bi jedno drugomu zapeli za oko da smo se upoznali na nekoj zabavi?
Hoćeš reći da ti se sviđam zato što sam bolestan?
To je prilično uznemirujuće.
Ne. Tek tako pitam...
Tko zna bi li mi zapela za oko na zabavi.
Htjela sam reći da nam je ta gadna stvar zajednička,
da nas zbližava
i da je to lijepo,
ali je razlog ružan.
Nisam sigurna da dobro objašnjavam.
Možda je ovo što radimo pogrešno.
Pobogu, a što je tu pogrešno?
Što ako tu nema ničega?
Pretjeruješ.
Dao sam ti šest mjeseci.
Čini se da tu nema nikoga.
Jesi li odlučila kako ćeš mu reći?
Ovako!
Ja sam tvoja kći.
Imam leukemiju. Samo me ti možeš spasiti.
- Shvaćaš? - Napraviš li to, izletjet će van i uhvatiti prvi let za Meksiko.
"Za jedan kilometar skrenite desno."
Sigurna si da ne želiš da dođem s tobom?
Da, ići ću sama.
U redu, ja ću biti ovdje.
Što je?
Ja sam Elsa.
Imam posla.
Moja se mama zove Katia.
Zna li tvoja mama da si ovdje?
Kako si me pronašla?
Bili smo na plaži...
I... -Želiš li vode?
- Sara, možeš li mi donijeti vode? - Odmah.
Čuj...
Hvala.
Tko je tip koji nas gleda izvana?
Moj dečko.
Što on zna?
Što ti znaš o meni?
Ništa.
Ne, znam...
Znam da ti ne želiš znati išta o meni i...
Znam da me nikad nisi pravno priznao.
Nije to baš tako bilo.
Kako je bilo?
Želim znati sve o tebi.
Učiš li?
Sad završavam srednju školu.
- Vjerujem da ću nakon toga studirati građevinarstvo. - Bravo.
- Sve si već isplanirala. - Da.
- I ja veslam. - Stvarno?
- Veslam, ali ne u kanuu. - Znam razliku.
Zašto si izabrala veslanje?
Nije mi se sviđao ples.
- Veslanje nije za sve. - Želiš li vidjeti? - Naravno.
Ovo sam ja.
- Ova ovdje? - Da.
Jaka si. Vidi ti nje kako vesla!
- Zašto si ugasila? - Jer smo izgubili zbog mene.
- Samo mi nemoj reći da si pala u vodu. - Nisam.
Nisam.
Imam leukemiju.
Trebam te. Trebam transplantaciju koštane srži.
Što trebam napraviti?
- Mislim da moraš napraviti krvnu pretragu. - Gdje se to radi?
Mislim da ipak prvo trebaš potvrditi očinstvo.
To ne mogu.
Ti time ništa ne riskiraš, to je samo...
- Zašto? - Nikad nisam bio ovdje. Ne zanimaš me. Bok.
Što se događa?
- Rekao je da neće. Idemo. - Zašto? Čemu to?
- On je kreten. Zaboravi. - Ja ću razgovarati s njim. - Ne!
- Ne smiješ se uvijek odmicati... - Gledaj svoja glupa posla. Tata je moj. Dobro?
U redu. Oprosti što te nisam ostavio da umreš. Trebao sam shvatiti. -Što?!
Tebi sve predstavlja teret.
Baš si gnjida.
- Zabavljaš se? - Ludo.
- Vjeruj mi, ništa nisi shvatila. - Nebitno. Sve radiš samo zbog sebe!
Mama?
Zbog tebe sam dobila srčani udar.
Jesi li dobro?
Kako si me pronašla?
Njega sam pronašla.
- Imala si pravo. Oprosti. - Nisam, ti si imala pravo.
On mi ne želi pomoći.
Znam.
Zato sad ja idem razgovarati s njim.
Ostani ovdje.
Ne, mama. Čekaj me!
Što se događa?
Probudi se! Probudi se!
- Mama, zovi hitnu. - Hoću.
Ne mogu vjerovati da mi je lagao.
Rekao mi je da je izliječen.
Pokušaj sada ne misliti na to.
Zaljubila si se?
I ja sam bila zaljubljena.
Bila sam zaljubljena u tvojeg tatu, ali puno sam se i napatila.
Sad mi moraš ispričati.
Bili smo djeca...
Bili smo tvojih godina.
Bili smo u bandi koja je dilala drogu
i koja se bavila sitnim krađama.
Nije mi se on zbog toga sviđao, ali privlačio me adrenalin.
Bili smo...
Bili smo glupi i neodgovorni.
Na kraju sam ostala trudna.
Tad je on otišao?
Ne, nije nego sam ja rekla da je dosta gluposti,
a on se naravno složio s tim.
Čak se činilo da se istinski trudi.
Jedan dan došla je policija i uhitila ga je zbog međunarodne trgovine drogom.
Ja za to nisam ni znala.
Reci mi da to nije istina jer ću totalno poludjeti.
Ja sam tada bila sedam mjeseci trudna.
Išla sam ga posjetiti i rekla sam mu da me više nikad neće vidjeti.
Dvije godine poslije čula sam da je uspio pobjeći.
Nije me potražio, zar ne?
Htjela sam te zaštititi.
Naravno...
Dođi sa mnom.
Imaš pet minuta.
Vidiš li kako sam zgodan?
Zašto mi ništa nisi rekao?
Skini masku da te bolje čujem.
Zašto mi ništa nisi rekao?
Želio sam malo biti sretan.
Nisi razmišljao o posljedicama.
Ionako bih na kraju završio ovdje.
Bilo je fantastično.
Sve bih opet ponovio.
- Ipak sam imala pravo. Sve si napravio za sebe. - Ne, za oboje.
Za 50%.
U redu, možda za sebe 55%, a za tebe 45%.
- Nemoj tako. - Eto...
Kako je prošlo s tatom?
Nestao je.
On je bio baš pravi kriminalac.
Mislim da sam mu uspio u džep gurnuti svoj broj mobitela.
Možda se predomisli.
Prestani.
Sad mi se živo fućka za sebe.
Ali meni je stalo do tebe.
Štoviše, znaš onu bilježnicu,
onu dobro poznatu, što stoji na noćnom ormariću?
Uzmi je. Želim da ti budeš animatorica umjesto mene.
Ne.
- Odbijaš moju ostavštinu? - Prekini.
Nismo ga smjeli pustiti da otputuje.
Žao mi je.
On je meni rekao da je dobro.
To je nešto stvarno potresno.
Velika, iznimno svijetla eksplozija.
Energija otpuštena eksplozijom nadmašuje čitavu galaktiku.
Spavaš?
Zvjezdana aktivnost prije njihova gašenja.
Ne.
- Ti? - Ne.
Baš bi bilo glupo spavati i sanjati da spavaš.
Istina.
Nedostaješ mi.
Zašto? Tu sam.
Šteta da se zbog vatrometa ne vide zvijezde.
Pogledaj, ono gori trava!
- Hej. - Hej.
Kako si?
Ima li vijesti o darivatelju?
Pronašla sam fotku koja me totalno nasmijala,
onu kad sam fotkala tebe i Edu. Pokazat ću ti je.
Nemoj.
Ne?
Ne.
Ne smiješ jesti u ovo vrijeme.
Ne smiješ ni ti.
Što želiš?
Ono.
Bi li nam ispričala priču?
Otišla je do Iron Mana
i pitala ga je smije li posuditi oklop.
Kad se vratila od vuka...
Ne ide priča tako, zar ne?
Ne znam je ispričati.
Idemo spavati. Kasno je.
Tu smo.
- Pozdrav. - Bok, Elsa.
To bi trebalo biti to.
Hvala.
- Ne znam kako... - Slušaj!
Katkad otvorim Edin mobitel.
Pronašla sam poruku u kojoj netko pita za tebe.
Zapisala sam ti broj u bilježnicu ako poželiš...
- Bok. - Bok.
"Ne postoje pogrešne priče, postoje samo loše ispričane priče!"
"Gori si negoli sam mislila, ali mi je drago da sam te potražila
jer neke stvari moramo preživjeti iako nas na kraju čeka nešto ružno.
Ipak, imaš jednu dobru stvar, onaj kanu što ti visi sa stropa."
Hej.
Valja li išta?
Specijalitet kuće.
Smijem li te nešto pitati?
Naravno.
Što bi napravila da se ja nisam rodila?
To je nešto što me najmanje na svijetu zanima.
Znači da se više ne moram osjećati krivom da zbog mene nisi postala...
Što misliš da sam trebala postati?
- Balerina, glazbenica... - Ja balerina? Vidiš li ti mene?
Bok.
Što moram napraviti?
- Vi ste Elsin otac? - Da.
Nikad nisam pravno potvrdio očinstvo.
Već smo imali takav slučaj. Mi možemo požuriti proceduru.
Već ste imali bjegunca?
Ne baš.
Nitko vam ne priječi da budete darivatelj svojoj kćeri,
no sve mora biti službeno zavedeno.
To vam je jasno?
- Da? - Ja sam.
Čula sam da su ti uzeli mobitel pa...
- Još voliš čitati? - Apsolutno!
Možda si to već pročitao.
Hvala.
Mislim da sam to napravio i zbog sebe.
To sam već čula. -Što?
Zanemari.
Što je bilo?
Mama mi je rekla da...
Kad si bio u zatvoru...
Rekla je da je ona odlučila...
Ne bih znao.
Znaš da ne znam.
Da mi je rekla da me obje čekate vani, možda bih odslužio kaznu.
Možda bi me pustili prije zbog uzornoga ponašanja.
Možda.
Kako to misliš možda?
Možda bih i dalje nastavio biti kreten.
To stvarno ne znam.
U redu.
Smijem li ja tebe nešto pitati?
Zašto si izabrala veslanje, a ne kanu?
- Rekli su da je to kompletniji sport. - Tako su te zaribali?
Stvarno ti se sviđa veslati unazad?
- Ne... - Vjeruj mi, pokušaj sjesti u kanu.
U redu.
Obećavaš?
Uzimanje koštane srži prošlo je dobro. On se budi.
Sutra si ti na redu.
- To je apsurdna ideja, vjerojatno još i gore od toga. - Nema veze.
- To je zločin. - Ne smijem sad na to misliti.
Oprostite, jeste li potpisali formular u tajništvu bolnice?
- Nisam. - Dođite za mnom. Bit ćemo gotovi za čas.
Slobodno.
Moramo ići.
Da, ovdje.
S druge strane također.
- Što se događa? - Molim te, pusti nas da idemo.
Molim te!
- Ovo je lakše negoli pobjeći iz zatvora, zar ne? - Ti si luda.
Sad možeš ići.
Ako pođe po zlu, možeš me doći posjetiti u zatvor.
Ako prođe dobro, neko se vrijeme nećemo vidjeti.
U redu...
Navikla sam na to.
- Idi. - Idem.
Ja, kako sam postala spora!
Ti idi prva.
Bok!
Brže! Imam tjedan dana godišnjeg, a ne mjesec dana!
- Trenerica je kasnila! - Trenerica, ali...
- Smijem li promijeniti glazbu? - Naravno.
To je nešto stvarno potresno.
Iznimno jaka i svijetla eksplozija.
Energija otpuštena eksplozijom nadmašuje čitavu galaktiku.
To je zvjezdana aktivnost prije njihova gašenja.
One otpuštaju energiju i mijenjaju naš svemir.
Eto, to je supernova.
SUPERNOVA
MEDIATRANSLATIONS