Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
GIORGIÁNAK, ANDREÁNAK ÉS SOFIÁNAK. APA.
Tökfejek!
Halljátok, csajok? Ma nagy bulit csapunk!
- Naná! - Nem kérdés!
- Rendben! - Persze.
- Ja, és te is jössz, ne játszd a libát! - De miért is?
- Mert mi győzünk! - Neked is jönnöd kell!
Ha tényleg győzünk, nyerek egy filmet, és anya spagettijét.
- Ne már! - Unalmas vagy.
- Szállj le rólam! - Látom, hogy nem érted.
Andrea ma elhoz egy pasit.
Nézd csak!
- Ronda. - Hogyhogy ronda?
- Na, most komolyan, nézzétek, csajok! - Nem is.
- Elég gázos. - Mi? Nézd meg, neked bejön?
- Mi bajod van vele? - De nem...
- Az ilyet adják akciósan a boltban. - De azért rondának nem nevezném.
Te nem vagy ép, komolyan. Egyszer majd jól pofára esel.
- Szemét vagy. - Jól van, jól van, elég!
- Jó, elmegyek. - Elsa! Ez komoly vagy szívatsz?
- Gyerünk, csajok, versenyünk van! - De akkor eljössz?
- El, el. Eljövök. - A vized, hé!
- Aha. - Menjünk!
Elnézést!
Elsa!
- Fogd! - Ne, a napellenzőt ne, könyörgök!
- Olyan ocsmány. - De érzékeny a bőröm.
Anyám...
Női kétpárevezős, 200 méteres táv, a rajthoz!
- Kész vagy? - Kész.
Hajrá!
Felkészülni!
- Rajt! - Húzd!
Húzd!
- Elsa, húzd! - Jó!
Húzd!
Gyerünk, ütemre!
- Hosszabban! - Nem...
- Elsa! - Mi történik?
Elsa! Húzd!
Gyerünk!
Elsa!
FÉNYÉVEK
Pár perc, és visszavisszük a kórterembe.
Sajnálom, de ma éjjel még megfigyelés alatt kell tartanunk.
De miért? Nem értem. Mi van?
Ahogy mondtam,
a vérlemezkék száma alacsony, a leukocitáké magas.
Muszáj kivizsgálnunk.
Nézze, ma nem reggelizett, aztán a verseny, az izgalom,
talán influenzás is.
Sajnálom, asszonyom!
Átvisszük a hematológiára,
és ott megcsináljuk az összes vizsgálatot.
Viszlát!
Hoztam mindent, ami kell, és főleg, tavaszi tekercs, frissen sütve!
Ezek nehezek, mint a só.
- Remélem, olajban sült. - Naná, nem volt kérdés.
Ja, és azt mondták, holnap reggelre meglesznek az eredmények.
Oké.
Jó estét!
Kérek egy kis helyet a csirkének és a pürének. Köszönöm!
És ezt csak úgy elviszi?
Ez a szabály, sajnálom!
És önnek is ideje indulnia.
Nem maradhatnék itt éjszakára?
De, hát hogyne! Mikorra parancsolja a reggelit?
Nyugi, megleszek.
- Biztos? - Persze. Nincs baj.
- Szia, kicsim! - Szia!
- Ha bármi van, hívj! - Jó.
- Viszlát, kedves nővér! - Jó éjt!
Bocsánat! Megengedi?
Hogyne.
- Szia! - Szia!
Rosszabb, mint kinéz.
Pihenj egyet!
NEM VERSENYZÜNK, AMÍG VISSZA NEM JÖSSZ.
HOGY VAGY? VAN ÚJSÁG?
MÉG NINCS.
VÁRUNK VISSZA.
...és még mindig a cipőfűzőjét kötötte,
és miközben csak arra figyelt, megharapta őt egy radioaktív pók.
- Nem! Ez nem igaz! - Lehetetlen!
És azért, hogy legyőzhesse a tündérkeresztanyát,
aki ráerőltette a kristályokkal kirakott edzőcipőt...
- Elfutott. - Így van. Egyenesen egy másik bolygóra!
- Nem! - És így történt,
hogy Hófehérke beállt a Bosszúállók közé.
Nem! Ez nem lehet!
- Mert ő egy hercegnő, nem egy herceg. - Márpedig beállt Bosszúállónak!
Most pedig alvás!
- Ne! - De, de, de.
Mattia, állj mellém!
Rendben, megyünk aludni! De holnap a szupernóvásat meséld!
- Oké. Eskü. - Éljen!
- Gyerünk aludni, srácok! - Holnap szupernóva, holnap szupernóva!
Téged is a szupernóvás mese érdekel?
Nem. Valami ennivalót kerestem.
Ilyenkor már nem szabad enned.
- Nem vagy túl fiatal orvosnak? - Ápoló vagyok.
Akkor tudod, hol az automata.
Van kedved sétálni egyet?
Ezt hogy érted?
Sétálni.
De mégis hová mész?
- Ezt szabad? - Gyere!
Na és miért vagy itt?
Passz. Most egész jól vagyok.
Csak egy kis influenza, vagy mi.
Elvégeztek egy rakás vizsgálatot.
Ez itt normális, a felvételi eljárás része.
Figyelj, ha akarod, csinálhatok pár extra tesztet,
hogy megtudjuk, mid lehet, mid nem lehet, ha benne vagy.
Benne vagy? Mehet?
- Tesztet? - Aha.
Semmi durva. Benne vagy? Oké?
- Rendben. - Helyes. Király.
Jó, a kisujjad nyomd a hüvelykujjadhoz, és érintsd meg a térded!
- Oké. Így? - Igen. A térded.
Egy lábon állsz, lehunyod a szemed,
és tartsd az egyensúlyt, ameddig bírod! Jól csinálod!
- Oké. - Szuper vagy!
Basszus!
Ezzel nem a piásokat szokták vizsgálni?
És most ugyanezt kellene csinálni, csak a földön kúszva.
Te most szívatsz engem?
Kösz, állati jó fej vagy!
- Máris sokkal jobban vagyok! Barom! - Vágom, mimóza vagy.
- Tényleg ápoló vagy? - Elsőéves.
De jó tanuló.
Nem kellene kicsit komolyabbnak lenned egy ilyen karrierhez?
Ki mondta, hogy karriert akarok, te lány?
Elsa.
Nincs benned egy csepp ambíció sem, te fiú?
- Edo. - Edo.
Az én nagy ambícióm per pill megnyerni a szendvicsversenyt.
Mit?
- Mi van? - Szendvicsversenyt?
A nagymamám vagy talán? Őrült feszkó.
Most múltál hat?
Szendvicsverseny?
Eddig olyan kedvesnek tűntél, egy világ omlott össze bennem.
- Kár... Tényleg? - Így megy ez.
Te szegény.
Maradt egy kis kaja a fogad között.
Várj csak!
- És így most jobb? - Na végre!
Szexi vagyok így?
Szia, kicsim!
Szia!
Szia, Elsa!
Megjöttek az eredmények.
Akut mieloid leukámiád van.
El kell kezdenünk a kezelést.
Az első a kemoterápia.
A betegség remisszióban van, vagyis sokkal jobban leszel.
Már nem kell izolációs szoba?
Nem, sőt, pár nap múlva haza is mehetsz.
Egy ideig.
Azt tudod, hogy felírtunk a csontvelő-átültetésre várók listájára.
Sajnos eddig még nem találtunk neked megfelelő donort.
Talán az édesanyád lehetne.
A szülők 50%-ban kompatibilisek.
Nem a legjobb megoldás, de azért jól működhet.
Rajta vagyok.
- Ezeket is beleteszem. - Oké.
Hogy nehogy itt felejtsd.
Köszönöm!
1 ÚJ ÜZENET TŐLE: ROBERTA
2 ÚJ ÜZENET TŐLE: ROBERTA 3 ÚJ ÜZENET TŐLE: ROBERTA
4 ÚJ ÜZENET TŐLE: ROBERTA
Ne válaszolj!
Jogod van bárkit elküldeni a francba!
Így van.
Hallom, kiengednek.
Meg akartalak látogatni a bunkerben, de Carla elszántan védelmezett.
Igen.
- Mi van? - Fordulj csak!
- Mi van? - Jól nézel ki.
- Megfiatalodtál. - Tizenhét vagyok!
Hogy vagy?
Jó esélyed van a gyógyulásra.
Ötven százalék az olyan jó esély?
Melyik egyetemre is jársz?
Emlékszel Mattiára?
A fiú a gyermekonkológián.
Tízéves, és 10% esélye van, hogy megússza.
Nézd, két pocsék hét áll mögöttem.
Nem mondom, hogy rosszabbul vagyok, mint ő, de...
Ugyan, a nehezén már túl vagy!
Értem már.
Megtanultad, hogyan legyél érzéketlen.
Edo, bakker, mondd, hogy lecsöpögött az infúziód!
Naná, hogy! Egy kis jéggel kimondottan fincsi volt.
- Menj a szobádba! - Milyen szoba?
- A szobájába! - Az irodámra gondol.
Mivel jogom van bárkit elküldeni a francba, veled fogom kezdeni.
Na, ki az érzéketlen?
Hogy érzed magad?
Egész jól. Szusszanok egy kicsit.
Néhány vizsgálat, éves szerviz, talán némi tuning...
Tényleg?
Hé! Nézz rám!
Gondolod, viccelnék ilyesmivel?
Hat hónapja volt transzplantációm.
Oké.
Akkor mesélj, milyen!
Ki lesz a donorod?
Az anyám.
Nincs tesód? Az jobb lenne.
Egyetlen gyerek, apa nélkül. Ne játszd az ápolót, kérlek!
Részvétem az apád miatt.
Nem halt meg! Csak sosem ismertem.
Oké, kérdés a sosemvolt apáról, három, kettő, egy...
Sokan szokták?
Erről szól az életem.
- Akkor csak röviden. - Csak úgy tudom.
Lelépett, mielőtt megszülettem volna, a nevét sem tudom.
- Szóval csak futó kaland volt. - Igen. És szőrös volt a háta.
Olyan lehetett, mint Ben Affleck.
Inkább Leo di Caprio.
- Hát, kinek a pap... - Ja, ja.
Itt az anyád, mit csináljak?
Küldjem el, mondjam, hogy várjon?
Nem, jövök már.
Akkor szia!
- Szia! - Szia!
EHETEK-E SAJTOS-BORSOS SPAGETTIT, HA...
EDO KÖVETNI KEZDETT TÉGED. KÖVETÉS
KÖVETED.
MIT CSINÁLSZ?
EGY RAVE-PARTIN VAGYOK!
ILYEN BULIKRA SZOKTÁL JÁRNI?
EZ PEDIG A SZENDVICSVERSENY?
NEM, EZ ÉN VAGYOK HÁNYÁS ELŐTT.
- MIT CSINÁLSZ? - EGY RAVE-PARTIN VAGYOK!
UTÁNA MEG BÚVÁRKODSZ A TEVERÉBEN. MI VAGY TE, KENUS?
EVEZŐS!
HÁTRAFELÉ MEGYÜNK, NEM LÁTOD?
TIPIKUS FIATALOK SPORTJA!
STEVENSON: UTAZÁS KENUVAL
NYOLCÉVESEN ELOLVASTAM, ÉS MEGVÁLTOZTATTA AZ ÉLETEM!
POCSÉK GYERMEKKOROD LEHETETT...
CSESZD MEG!
Jó, de nem értem, miért nem vállalhatom én a felelősséget!
Mi történt?
Nem lehetek donor. Azt mondják, alkalmatlan vagyok.
- Találtunk egy szívbetegséget... - Szívbetegség! Ez semmi!
Mindennap beveszek egy tablettát, és teljesen jól vagyok.
Ez nem is betegség, hanem állapot.
Oké.
És most?
Akkor kivárunk egy donort a hivatalos listáról.
- De azt mondták, nincs megfelelő. - Nincs, de bármikor lehet.
- Várnunk kell, és... - Várni? Gyere, keresünk másik kórházat!
Ne, ne, várj!
Semmi értelme másik kórházba menni.
Nincs, ez a protokoll, ez mindenhol érvényes.
Gyere, most... Majd este megbeszéljük otthon.
És meglátjuk,
hogy érdemes lenne-e kórházat váltani, oké?
Tudom, hogy nehéz.
Sajnálom!
Jól van. Gyere!
Hé!
Elbóbiskoltam?
El.
Ezek szerint keresi az apádat?
Igen.
Tegnap láttam meg a fotót a laptopján.
Sejthette, hogy nem fogják engedni csontvelőt adni.
Biztos vagy benne? Beszéltetek?
Nem, de...
A fotó egy e-mailhez volt csatolva.
Egy penge informatikus kollégája küldte.
Valami fesztiválról származik a fotó, a Lago Lungo környékéről.
Jó, de még mindig nem értem.
Ő az anyád! Miért nem kérdezed meg?
Mert ez bonyolult.
Látszik, hogy nem érted. Ez nem egy szokványos sztori.
Anyám soha nem beszélt az apámról, szóval...
De neked kell a csontvelő.
Ha őt keresi, muszáj megtalálnotok.
Ezer éve nem ettünk itt.
Finom, ugye?
Utánaolvastam egy másik kórháznak.
Állítólag ott naprakészebbek az orvosok.
Tudom, hogy keresed az apámat.
Láttam a fotót.
Gondoltam rá, hogy megkeresem.
De mégsem.
Úgysem segítene.
Miért?
Mert majd én segítek. Ne izgasd magad!
Na? Beszéltél anyukáddal?
Aha. Azt mondta, nem keresi apát,
mert úgysem segítene.
Hogyhogy?
Passz. Az egész...
nagyon misztikus.
Hát, a szülők ilyenek, tudnak hülyeséget csinálni.
Az anyám fizikatanár,
de amikor megtudta, hogy beteg vagyok, jósoltatott magának 800 euróért.
Oké.
De mit csináljak? Így megkattanok.
Nos, megvan a fotója, és tudod, hogy hol él.
Nem kell hozzá az anyád, hogy megtaláld.
Ez egy kétéves fotó, talán csak átutazott.
Még azt sem tudom, hogy hívják.
És egyedül amúgy sem vágok neki.
Egyedül? Nem is.
De velem igen.
Veled?
Velem. Épp most engedtek ki.
Túl vagyok a generálon. Ideje volt már.
Ez fantasztikus! De nem.
Akkor küldd át a fotót, elmegyek egyedül.
Elmegyek érted, oké?
- Mi? Máris indulni akarsz? - Dehogy. Újévkor gondoltam.
Csipkedd magad! És hozz fürdőruhát!
Hellóka!
Olyan ideges vagyok, mintha bankot mennénk rabolni.
Az első csontvelőrablás a történelem során.
Igen.
Hagytam anyámnak üzenetet valami bullshit dumával.
Oké, és ennyi elég a lelkifurdalásból! Nyugi! Jó?
- Állítsd be a GPS-t! - Oké.
Haladjon előre nyolcszáz métert!
Egyébként ez az állítólagos apám,
ez meg talán a haverja.
Ez valami buli, nem tudom, vagy talán egy fesztivál.
Ide van írva: "A tűzhely királya”.
Szóval akkor az apád a tűzhely királya?
Nem, az a barátja, az apám a másik.
- Megpróbáltál ráguglizni? - Aha, de semmi találat.
- Az utat nézd, légy szíves! - Hűha, egy sárkány, ajjaj!
De van jogsid, ugye?
Törődj a magad dolgával!
- Nincs? Ez komo...? - Szerinted?
- Persze hogy van! - Aha, de mióta? Egy hónapja?
Nem hiszem el.
Ezt nem hiszem el.
Biztos?
Figyu, ki foglak vágni a kocsiból.
Három, kettő...
Magamtól kiugrom, ha nincsen jogsid!
És mi van, ha van másik családja?
Kérlek! Kérlek!
Hé!
Bocs, bealudtam.
Csak egy darab csokis volt.
- Az természetesen az enyém. - Oké.
Tessék! Erdei gyümis.
A felét sem? Tényleg?
Nesze!
- Anya? - Mondd, hogy ez csak vicc!
Mi az, hogy egy barátoddal? Ki ő?
A kórházban ismerkedtünk meg.
Akkor ő is beteg?
Nem, nem, ő most jól van.
És a barátod nem tudja, hogy most fejezted be a kemót?
Csak két napot adj!
De ki ez a barátod? Hadd beszéljek vele!
Anya! Sosem kellett aggódnod miattam.
Most viszont aggódom. Nagyon is.
Visszahívlak. Este felhívlak, rendben van? Eskü.
Na...
Itt megvárjuk a helikoptert, a haditengerészetet,
vagy a búvárokat.
Hol kezdjük?
Passz.
Elnézést! Esetleg nem látta...?
Üdv! Tudnának...?
2 NEM FOGADOTT HÍVÁS TŐLE: ANYA
Igen, hát persze, a tűzhely királya.
- Köszönöm! - Nincs mit. Viszlát!
Hé! Az a hölgy tudja, ki a tűzhely királya.
- Igen? - Igen.
- Oké. És most? - Menjünk! Elmondom.
Oké.
- Köszönöm szépen! - Elnézést!
Ez véletlenül nem az önök bódéja?
Mert azt hallottuk, hogy a szakácsuk valóságos intézmény,
úgy is hívják, a tűzhely királya.
Láboskirály. Nem a tűzhely királya.
- Értem. Köszönöm! - Nincs mit.
Legalább ettünk egy jót.
- A számla. - Köszönjük!
Köszönjük!
Csak...
Menj ki! Két perc múlva én is jövök.
- Ezt meg hogy érted? - Menj ki! Lépj le!
Ezt intézem. Menj már!
És most futás! Gyere!
De...
- Bakker, bakker! - Nyugi, ne dőlj előre!
- Így jó? - Van zsepid?
- Várj! - Ez normális?
Bau! Bau!
- Ez de gáz. - Ez csak egy kis vér.
- Segíthetek valamit? - Nyugi!
- Aha, én... - Van papír zsebkendőd?
Aha, várj, megkeresem.
Dugd az orrodba!
- Basszus! - És ne dőlj előre!
- Jó. - Hogy vagy?
- Én nem... Kösz, jól. - Bau, nyugi már!
- Hadd nézzem! - Gyakran megesik?
- Ha kell még, adok. - Köszi!
Mi lenne, ha tennénk rád valami hideget?
Jobb a helyzet?
- Dugd be! - Mi van?
Dugd be még egy kicsit!
- Francba! - Csináld csak!
- Köszönöm! - Egyébként Mila vagyok.
- Edo. - Elsa.
Ő pedig itt Bau. Tíz évvel ezelőtt jó névnek tűnt.
Szegényke. Oda tudunk menni a kocsihoz?
- Persze, naná. Jól vagyok. - Adjak még egyet?
Nem...
- Biztos minden oké? - Igen, biztos.
Kösz mindent! Csáó!
Figyuzzatok! Várjatok egy kicsit!
Elvinnétek egy darabon?
Én összevesztem a pasimmal, és gyalog maradtam.
Hová?
Egy közeli kempingben dolgozom.
Idevalósi vagy?
Nem, dehogy, csak egy kis nyári meló meg szörf.
Meg Lorenzóval lógok, amikor épp nem egy pöcs.
Te sem tűnsz épp könnyű esetnek.
Én? Tök zen vagyok.
De ő fel tud húzni. A kövekkel is flörtöl.
Szerintem tuti nem tiszta a csávó.
Találtál gyanús üzenetet, vagy ilyesmi?
Nem. És pont ez a gáz.
Mert így én vagyok a paranoid liba.
Óvatosabban, mindjárt kidobom a taccsot!
Hé, csak nyugalom, jó?
Van esetleg egy szabad sátratok? Mert nem igazán van hol aludnunk.
Sátrunk?
Persze, valahogy megoldjuk. Sima.
Király.
Köszi!
Látod?
Nem jön ide.
Faképnél hagytad a strandon.
És? Megérdemelte? Meg.
Bocs, de szerintem akkor sem ez a megoldás.
Tudom. Úgy beszél, mint a nagyim.
Mit nagyi? Csak azt mondom, átfogóbban kell nézni.
Hogyhogy átfogóbban?
Ha tudod, hogy csak fél éved van hátra, akkor az "átfogóbb” szart sem ér.
Skacok! Ti miről beszéltek?
Nézd!
Mit ünnepelnek?
Passz.
Bocsi! Hé!
- Szia! - Szia!
Figyu, minek a tűzijáték?
Van valami alkalom?
Alkalom, mármint ünnep?
Alkalom, ünnep... Luciano van itt.
Reggelente árul, este pedig tűzijátékot lődöz.
A piros a cigi, a zöld a fű, a kék meg egy ütős cucc.
Nektek nem ajánlom.
Na és holnap mit csinálunk?
Nem tudom. Lazíts már!
Oké.
És akkor miről beszéljünk?
Nem tudom. Mondjak egy mesét?
- A szupernóvásat? - Ne!
A szupernóvásat ne. Az olyan, mint a fekete lyuk?
Nem, inkább olyan, mint a tűzijáték.
- Valahogy úgy működik. - Várj csak!
Várj! Bakker!
Várj csak, várj!
Ez itt lehet akár a tüzek királya.
Nem a tűzhely királya.
Baszki!
Üdv!
- Sziasztok! - Jó estét!
Lenne szíves megnézni egy fotót?
Ezt itt.
Egy gramm húsz euró.
Nem, nem, azt kérdezzük, ismeri-e ezt az embert.
Miért keresitek?
Szóval ismeri?
Nem.
Egy gramm húsz euró.
Tessék!
- Befejezted? - Mi van?
- De ismeri. Mi bajod? - Ja, hagyjuk a francba, gyere! Menjünk!
Hahó!
Most meg mi a baj?
Az apám a baj.
Nem tudom, tényleg akarom-e.
Mit foglalkozol ezzel a pasassal?
Csak hagyjuk már! Nem akarom, és kész.
Hé!
Tudom, milyen.
A halál gondolata olyan, mint...
olyan, mint az extrém sport.
Ha sokat gondolsz rá, a végén magadtól megteszed.
Ja.
De most komolyan, az a nehéz, hogy ne pörögjön ezen az agyad.
Ja, mondhatod, hogy nem vagyok a legjobb példa,
és abszolút igazad lenne, de...
Itt vagy?
Az ott a Nagy Medve, az egyetlen, amit ismerek.
Oké.
Klassz, hogy így hatok rád.
3 NEM FOGADOTT HÍVÁS TŐLE: ANYA FELVENNÉD? MEGŐRJÍTESZ...
Fáj a fejed?
Kapcsolódom Földanyánkhoz.
Te bestia!
Hát ez?
A tied lehet.
- Tuti? - Persze, szívd csak el!
Köszi!
Hogy ment a pasiddal?
A szokásos sztori.
Figyu, ő...
beteg?
Leukémiás.
Igazából az apját próbálja megtalálni, mert ő adhatna neki csontvelőt.
Segítenél nekünk?
Jó reggelt!
Hali!
Köszönöm a dzsekit!
Figyelj csak!
Szerintem Mila segíthetne nekünk.
És hogy?
Per pill fogalmam sincs.
Kell egy kávé.
Akkor menjünk!
- Hé, nem lóverseny. - Gyere!
- Jó reggelt! - Szia!
Lorenzo végre egyszer tett valami jót is.
Hogy érted?
Lorenzo nagy haverja annak a Lucianónak.
És kiszedte belőle, hogy hol van az apád.
Fantasztikus!
Pietrónak hívják,
és egy tanyán él, nem messze innen.
Befejezem a reggeliztetést, aztán mehetünk.
Szuper! Szuper!
Te elmesélted neki?
Nem dönthettem el, hogy elmondom-e vagy sem?
- Mi? - Elsa! Megtaláltuk!
Azt sem tudjuk, tényleg ő-e.
Figyu! Meg akarod találni vagy sem?
Igen.
Oké.
Az lehet az ott, az út végén.
BEJÖVŐ HÍVÁS: ANYA
Ez az! Szállj ki!
4 NEM FOGADOTT HÍVÁS TŐLE: ANYA
Na jó, lássuk!
Szerintem itt nincs senki.
Segítesz?
Megőrültél.
Ő az!
Mi van?
Tessék! Tudtam! Nem lehetett az anyu.
STEVENSON: UTAZÁS KENUVAL
Skacok!
Van egy tippem, hol találhatjuk meg.
Life Music étterem. Beosztásnak tűnik.
Ma este.
Hívd fel!
- Kit? - Az anyukádat.
Aggódik. És megígérted.
Jó, hívom.
5 NEM FOGADOTT HÍVÁS TŐLE: ANYA
MONDD MEG, HOL VAGY, VAGY HÍVOM A RENDŐRSÉGET!
Majd később.
Mi van, hideg volt?
Az.
Izgulsz?
Nem.
Hogyhogy?
Passz.
Azt hiszem, a te érdemed is.
Figyelj! Szerinted...
ha egy bulin futunk össze, akkor is észrevesszük egymást?
Bocs, de ezt úgy érted, azért tetszem neked, mert beteg vagyok?
Ez elég szarul hangzik.
Nem. Nem így értettem.
De...
De fogalmam sincs, kiszúrnálak-e egy bulin.
Úgy értem, hogy osztozunk egy rossz dolgon.
Összehoz minket.
És ez jó.
Csak az ok az, ami rossz.
Jobb, ha ezt abbahagyom.
Lehet, hogy ebből is egy rossz történet lesz?
Egek, hogy érted azt, hogy rossz történet?
Mi van akkor, ha nem lesz semmi?
Az túlzás.
Van fél éved.
Egy lelket sem látok sehol.
Tudod már, mit fogsz mondani?
Így: "Én vagyok a lányod.
Leukémiám van, és csak te menthetsz meg.”
Jó lesz?
Így kiugrik az ablakon, és felül az első gépre Mexikóba.
Egy kilométer múlva forduljon jobbra!
Biztos ne menjek be veled?
Egyedül megyek.
Oké. Itt várlak.
Mondd!
Elsa vagyok.
Nekem dolgom van.
Az anyukámat Katiának hívják.
Anyád tudja, hogy itt vagy?
És hogy találtál meg?
Ott voltunk a strandon, és...
Kérsz egy kis vizet?
Sara! Kérünk egy kis vizet!
Máris hozom!
Nézd...
Köszönjük!
Az a srác odakint, aki minket bámul, kicsoda?
A barátom.
Mit tud?
Te mit tudsz rólam?
Semmit.
Illetve azt, hogy...
hogy nem akartál tudni rólam egyáltalán, és hogy...
nem akartál elismerni sem.
Nem pont így történtek a dolgok.
Hanem?
Beszéljünk inkább rólad!
Még tanulsz, ugye?
Idén fogok érettségizni.
És építészetet szeretnék tanulni.
Az igen!
Szépen eltervezted.
El.
- És evezek is. - Tényleg?
- De evezek, ez nem kenu. - Tudom, melyik melyik.
Hogy jött az evezés?
Nem szeretek táncolni.
Az evezés nem való akárkinek.
- Megmutassam? - Naná.
Ez itt én vagyok.
- Ez itt? - Az, igen.
Nagyon jó vagy! Nézzenek oda!
Miért teszed el?
Mert miattam vesztettünk.
- Nem mondod, hogy vízbe estél! - Nem...
Nem.
Leukémiám van.
És szükségem van rád a csontvelő-átültetéshez.
Mit kell tennem?
- Szerintem kezdetnek egy tesztet... - Hol csinálnak ilyet?
De legelőször el kellene ismerned.
Azt nem.
De nem kockáztatsz semmit, ez csak egy...
- Miért? - Mert nem. Nem érdekel. Szevasz!
Mi történt?
- Nemet mondott. Menjünk! - Hogyhogy? Miért?
- Ne, hagyj, ez egy barom, menjünk! - Majd én beszélek vele.
- Ne! Ne! Ne! - Nem állhatsz mindig félre, ha...
Légy szíves, törődj a magad dolgával! Ő az én apám, oké?
Én kérek elnézést, hogy nem hagylak meghalni. Tudhattam volna.
- Mit? - Hogy csak nehezítem a dolgod.
Egy barom vagy.
- Jól mulatsz? - Remekül.
- Cseszd meg! - Nem értesz semmit.
- Bízz bennem! - Folyton csak magadra gondolsz!
Anya?
Jól rám hoztad a frászt!
Jól vagy?
Oké.
Hogy találtál meg?
Őt találtam meg.
Nézd, kicsim, igazad volt.
- Sajnálom, hogy... - Nem. Neked volt igazad.
Nem akar segíteni.
Tudom.
De most én beszélek vele. Várj meg itt!
Ne, anya, várj!
- Mi történt? - Elájult.
Hé! Ébresztő! Térj magadhoz!
- Anya, hívd a mentőket! - Hívom.
Nem hiszem el, hogy hazudott nekem.
Azt mondta, meggyógyult.
De, kicsim, próbálj meg nem erre gondolni!
Szerelmes vagy?
Tudod, én is voltam ám szerelmes.
Az apádba, eszetlenül.
És csak szenvedés lett belőle.
Most már el kell mesélned.
Mi még...
tulajdonképpen gyer...
annyi voltunk, mint te.
És nyakig voltunk
a piában, drogban, apró lopásokban...
Nem ezért estem bele, de az az adrenalin, tudod...
Hülyék voltunk. Felelőtlenek.
És aztán teherbe estem.
És erre elhagyott?
Nem, nem hagyott el,
én mondtam, hogy "Elég ebből a szarságból!”,
ő meg: "Persze, persze, csináljuk rendesen, megjavulunk, naná!”
És úgy látszott, hogy tényleg,
aztán egy nap jöttek a zsaruk,
és elvitték nemzetközi drogkereskedelemért,
amiről nem is tudtam.
Nem hiszem el.
Mondd, hogy nem igaz, vagy meghülyülök.
Hát, akkor a hetedik hónapban voltam.
Meglátogattam, és mondtam, hogy itt a vége.
Rá két évre közölték, hogy sikerült megszöknie.
Nem is keresett, ugye?
Meg akartalak védeni.
Persze.
Gyere velem!
Öt percet kapsz.
Látod, milyen jól nézek ki?
Miért nem mondtál nekem semmit?
Mi? Vedd le a maszkot, nem hallok semmit.
Miért nem mondtál nekem semmit?
Mert boldog akartam lenni.
Nem gondoltál a következményekre?
Úgyis itt végeztem volna.
Csodálatos volt.
Újra ezt tenném.
Látod, hogy igazam volt? Csak magadért csináltad.
Nem, kettőnkért csináltam. Ötven százalékban.
Oké, talán 55 miattam, 45 miattad.
- Ja. - Ugye.
Mi lett a fateroddal?
Eltűnt.
Ő egy bűnöző.
Mármint igazi.
Azt hiszem, sikerült a zsebébe csúsztatnom a számom.
Hátha meggondolja magát.
Elég!
Egyáltalán nem törődik velem.
De én igen.
Viszont emlékszel a füzetre?
Arra a bizonyosra, ami a szekrényen van?
Tedd el! Szeretném, ha ezután te mesélnél nekik.
Hé!
Nem.
- Visszautasítod az örökségem? - Hagyd abba!
Nem lett volna szabad elmennie.
Sajnálom!
Nekem azt mondta, jól van.
Szóval, ez egy pusztító jelenség.
Egy rendkívül fényes, erős robbanás.
A felszabaduló energia meghaladhatja egy egész galaxisét.
Alszol?
Pontosan ezt teszik a csillagok, mielőtt meghalnak.
Nem.
- Te? - Nem.
Állati hülye dolog alvás közben az alvásról álmodni.
Igaz.
Hiányzol.
Miért? Itt vagyok.
Kár, hogy a tűzijátéktól nem látszanak a csillagok.
De nézd csak! Ott a fű!
- Szia! - Szia!
Hogy vagy?
Bármi hír donor ügyben?
Figyelj csak, találtam egy képet rólatok,
nagyot mosolyogtam rajta. Várj, mutatom...
Ne!
Nem?
Oké.
Ne.
Ilyenkor már nem szabad enni.
Neked sem.
Melyiket?
Azt ott!
Esetleg van kedved mesét mondani nekünk?
Odament Vasemberhez, megkérdezte, kölcsönadja-e a fegyverét,
aztán a farkashoz fordult...
Nem így van, ugye?
Nekem ez nem megy.
Késő van, menjünk aludni!
Itt van.
- Jó napot! - Szervusz, Elsa!
Ez itt a tiéd.
Köszönöm!
- Nem is tudom, mit... - Figyelj csak!
Belenéztem Edo telefonjába,
és jött neki egy üzenet, amiben felőled érdeklődnek.
Betettem a számot a füzetbe.
- Hátha kell. Szervusz! - Szervusz!
NINCSENEK ROSSZ TÖRTÉNETEK,
CSAK OLYANOK, AMELYEKET ROSSZUL MESÉLNEK EL.
ROSSZABB VAGY, MINT GONDOLTAM, DE ÖRÜLÖK, HOGY MEGKERESTELEK,
MERT VANNAK OLYAN UTAK, AMELYEKEN VÉGIG KELL MENNÜNK, AKKOR IS, HA ROSSZ A VÉGE.
DE VELED KAPCSOLATBAN VAN EGY JÓ DOLOG IS...
A KENU, AMELYIK A PLAFONODRÓL LÓG.
Hali!
Finom?
A ház specialitása.
Kérdezhetek valamit?
Persze.
Mit csináltál volna, ha nem születek meg?
Kicsim, ez engem a legkevésbé sem érdekel.
Akkor talán
abbahagyhatom a lelkifurdalást, hogy miattam te nem lehettél...
Micsoda? Mit kellene csinálnom szerinted?
Nem tudom, balerina, vagy...
- Balerina? Én...? - Zenész...
- Vagy mit tudom én. - Helló!
Mit kell tennem?
Szóval maga Elsa apja.
Hivatalosan még nem ismertem el.
Nézze, volt már hasonló, ilyen esetben meggyorsíthatjuk az ügyintézést.
Volt már szökevény donorjuk?
Nos, még nem...
Nézze, senki sem tagadja meg a jogot, hogy a lánya donorja legyen.
De muszáj hivatalosan intéznünk.
Érti?
- Szabad! - Én vagyok.
Anya mondta, hogy elvették a telefonodat.
- Még mindig szeretsz olvasni? - Naná!
Lehet, hogy ezeket már... Nem tudom.
Köszönöm!
Azt hiszem, magamért is teszem.
Hallottam már ilyet.
Tessék?
Nem... Semmi, nem...
Mi van?
Anya azt mesélte,
amikor bent voltál,
hogy ő volt az,
aki úgy döntött...
Nem tudom.
Hidd el, nem tudom.
Ha anyád azt mondta volna, hogy ti ketten odakint vártok,
talán kibírtam volna,
és jó magaviselettel hamar szabadulok. Passz.
Talán.
Hogy érted, hogy talán?
Hogy talán ugyanolyan hülye maradtam volna, mint voltam.
Esküszöm, nem tudom.
Oké.
Kérdezhetek most én tőled valamit?
Miért evezés, miért nem kenu?
- Mert azt mondták, az összetettebb. - Hagytad, hogy megvezessenek?
Most komolyan, neked bejön, hogy hátrafelé haladsz?
- Ne már... - Figyelj, bízz bennem!
- Próbáld ki a kenut! - Rendben.
Ígéred?
Jól ment a csontvelőkivétel, most ébredezik.
Holnap te jössz.
Elég abszurd ötlet.
- Sőt, rosszabb! - Nem baj.
- De ez bűncselekmény. - Most nem tudok ezen gondolkodni.
Elnézést! Kitöltötte már a papírokat a titkárságon?
- Nem. - Akkor jöjjön, kérem!
Egy perc az egész.
Bújj be!
Mennünk kell!
- Itt. - Itt?
Igen, ott. És még a másik lap alján.
- Mit művelsz? - Anya! Kérlek, engedj tovább!
Könyörgök!
Innen csak könnyebb, mint a sittről, nem?
Megőrültél.
Most elmehetsz.
Ha nem sikerül, meglátogathatsz a sitten.
Ha sikerül, egy jó darabig nem látlak.
Végül is...
Így szoktuk meg.
- Menj! - Szia!
Jóságos szűzanyám, hogy belassultatok!
De nagy a szád. Beképzelt...
Hahó!
Igyekezz, elkésünk! Egy hét szabadságom van, nem egy hónap!
- Oké, bocs, csak az edző elkésett. - Értem, de siess!
- Keressünk valami más zenét! - Oké.
Szóval, ez egy pusztító jelenség.
Egy rendkívül fényes, erős robbanás.
A felszabaduló energia meghaladhatja egy egész galaxisét.
Pontosan ezt teszik a csillagok, mielőtt meghalnak.
Energiát szabadítanak fel.
Megváltoztatják az univerzumot.
Ezek a szupernóvák.
FÉNYÉVEK
Magyar szöveg: Szalai Eszter
Felirat: Rádóczki Attila