Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Fetelor, diseară, e obligatoriu !
- E evident ! - Pe bune !
- Da, da ! - Vii şi tu ! Nu te mai fofila !
- De ce ? - Câştigăm !
Iar eu câştig un film şi paste făcute de mama.
- Nu cred ! - Eşti plictisitoare !
Gata !
Poate n-ai înţeles ! Astă-seară, Andrea...
Vine cu un prieten. Uite-aici...
- E urât ! - Cum să fie urât ?!
Nu, mă scuzaţi ! Te rog !
- Ce tare e ! - Ce nu-ţi place la el ?
Robe', te rog ! Nu poţi să spui că e urât !
- În ofertă, la supermarket. - Eşti complet nebună !
- Mi-e teamă, o să sfârşeşti rău. - Bine ! O să vin !
- Îţi baţi joc de mine ? - Hai, avem un concurs !
- Dar vii, da ? Hai ! - Da ! Chiar aşa !
- Sticla ! - Să mergem !
Elsa ?
- Ţine ! - Nu vreau viziera ! Te rog !
- E oribilă ! - Am pielea sensibilă.
Începe cursa de 200 de metri feminin !
- Eşti gata ? - Dar tu ?
Hai !
Atenţie ! Plecaţi !
Hai !
- Elsa, măreşte ! - Da !
Ce se întâmplă ?
Hai !
Elsa ?
Elsa !
SUPERNOVA
În câteva minute, o să mergeţi în secţie.
Îmi pare rău, dar astă-seară va trebui să rămâi sub observaţie.
De ce ? Mă scuzaţi, nu înţeleg ! Ce e ?
Nivelul trombocitelor e scăzut, al leucocitelor e crescut.
Trebuie să aflăm cauza.
Nu ! Să vă spun... Dimineaţă, nu a mâncat nimic !
Apoi, concursul, emoţia, poate şi un pic de gripă...
Îmi pare rău ! O s-o mutăm la Hematologie.
O să-i facem toate analizele.
Bine ?
Ţi-am adus toate lucrurile.
Şi, mai ales, pacheţele de primăvară proaspete.
- Alea fripte sunt grele. - Dar le-ai adus pe alea fripte ?
Normal ! Ce întrebări !
Mâine-dimineaţă o să primim rezultatele.
Bine...
Bună seara !
Hai să facem loc mâncării pe care am adus-o eu, mulţumesc !
- Aşa, dintr-odată ? - Da, astea sunt regulile.
Iar dv. trebuie să plecaţi.
- Nu pot să rămân la noapte ? - Ba cum să nu ?
Când luaţi micul dejun ?
Nu-ţi face griji !
- Eşti sigură ? - Da, du-te !
- Pa, scumpo ! - Pa !
- Mă suni oricând. - Da !
- Vă mulţumesc ! - Cu plăcere.
- Dacă-mi permiteţi... - Sigur că da !
Pa !
Sunt mai rău decât par.
Odihneşte-te !
Reluăm concursurile când vii.
Cum eşti ? Vreo noutate ?
Încă nu.
Te aşteptăm.
... îşi lega şireturile,
dar, în timp ce făcea asta,
o înţeapă un păianjen radioactiv.
Nu ! Nu se poate !
Ca să o poată învinge pe zână ursitoare,
care voia să-i scoată bascheţii de cristal...
A fugit ! Pe altă planetă !
De-asta, Albă-ca-Zăpada a intrat în grupul Răzbunătorilor.
Nu se poate ! Aşa e ?
- Dar e o prinţesă ! - Uite că a devenit Răzbunătoare !
- Acum, la culcare ! - Nu !
- Ba da ! Matti, ajută-mă ! - Bine, hai la culcare !
Dar mâine ne-o spui pe aia cu Supernova !
- Bine ! Promit ! - Da !
Haideţi la culcare ! Mâine, Supernova !
Şi tu aştepţi povestea cu Supernova ?
Nu. Eu căutam gustările.
Nu ai voie să mănânci când vrei.
Eşti cam tânăr un medic.
- Infirmier. - Deci ştii unde sunt automatele.
- Vrei să ne plimbăm puţin ? - Cum adică ?
Să ne plimbăm.
- Unde te duci ? Dar e voie ? - Vino !
- De ce eşti aici ? - Nu ştiu, mă simt bine.
Un pic de gripă, nu ştiu. Dar mi se fac toate analizele.
E normal, aşa se face la început.
Dacă vrei, putem să facem verificări în plus,
pentru a ne da seama ce poţi să ai, ce nu poţi să ai...
Dacă vrei. Zi !
- Verificări ? - Da. E simplu. Vrei ? Bine ?
- Bine... - Perfect !
Uneşte pe genunchi degetul mic şi degetul mare.
- Bine. Aşa ? - Da.
Într-un picior, cu ochii închişi...
Şi menţine echilibrul cât mai mult cu putinţă.
- Bine ! - Foarte bine...
Ăsta nu e test pentru beţivi ?
Poţi să faci acelaşi lucru târându-te ?
Îţi baţi joc de mine ?
Bine, mulţumesc !
Mulţumesc, mă simt... Mă simt mult mai bine ! Rahat !
- Ce supărăcioasă ! - Iar tu eşti infirmier ?
- La început. Dar sunt bune ! - Mă rog...
Ar trebui să fii mai serios, dacă vrei să faci carieră.
Cine ţi-a zis că vreau să fac carieră...
Elsa.
Nu ştiu, n-ai un pic de ambiţie...
- Edo. - Edo...
Ambiţia mea se reduce la câştigarea concursurilor de sendvişuri.
- Concurs de sendvişuri ? - Eşti bunica mea ? Nu pot să cred !
Dar tu ai şase ani ? Concursuri de sendvişuri ?
Te consideran foarte drăguţă, dar acum s-a terminat tot.
- Aşa a fost. - Serios ? Păcat !
Plus că ai nişte mâncare între dinţi.
Stai !
- Aşa e mai bine ? - În sfârşit ! Vezi ?
Aşa sunt sexy ?
- Bună, scumpo ! - Bună !
Bună, Elsa.
Au venit rezultatele.
Se cheamă leucemie mieloidă acută.
Trebuie să începem un tratament. Primul pas e chimioterapia.
- Boala e în remisiune. - Mă scoateţi de la izolare ?
Da, iar în două zile poţi să te întorci acasă.
O perioadă.
Elsa, eşti pe listă pentru transplantul de măduvă.
Dar, din păcate, nu am găsit donatori compatibili.
Dar va diona mama ta. Părinţii sunt compatibili 50%.
Nu e cea mai bună variantă, dar e satisfăcătoare.
Mă ocup eu !
- Ţi le pun în sac ! - Bine.
Nu uita să le iei !
3 mesaje noi de la Roberta
4 mesaje noi de la Roberta
Nu răspunde !
Poţi să bagi în mă-sa pe oricine.
Corect !
Te-au externat ! Voiam să te viziter în buncăr.
- Dar Carla îşi apăra teritoriul ! - Aşa e.
- Întoarce-te puţin ! - Termină !
- Îţi stă bine. Te întinereşte. - Am 17 ani !
Cum te simţi ?
Ai şanse mari de vindecare.
50% e o şansă mare ? Ce facultate ziceai că ai făcut ?
Îl ştii pe Mattia ? Copilul de la oncologie pediatrică.
Are zece ani şi 10% şanse de supravieţuire.
Am avut 14 zile oribile ! Nu spun că a fost mai rău decât la el, dar...
Dar răul a trecut !
Am înţeles ! Deja ai devenit un infiermier insensibil !
Ce dracu', Edo ! Zi-mi că ţi-ai pus perfuzia !
Cu puţină gheaţă, fac un şpriţ !
- Întoarce-te în salon. - Ce salon ?
- Al lui ! - E biroul meu !
Eşti primul pe care vreau să-l bag în mă-sa !
Cine e insensibil acum ?
- Tu cum te simţi ? - Bine, ăsta e doar un "pit-stop".
Câteva săptămâni de controale, o revizie la motor...
Serios ?
Uită-te la mine !
Crezi că glumesc cu asta ? Am făcut transplant acum şase luni.
Bine...
Atunci, zi-mi cum e !
- Cine e donator ? - Mama.
Niciun frate ? E mai bine.
Singura fiică, fără tată. Nu mai face pe infirmierul !
- Îmi pare rău pentru tatăl tău. - Dar nu a murit.
Cel puţin, nu ştiu.
Întrebare despre tatăl absent... 3, 2, 1...
Se întâmplă des ?
- E povestea vieţii mele. - Versiunea scurtă.
Foarte scurtă. A plecat înainte de-a mă naşte.
- Nu ştiu nici cum îl cheamă. - O fi fost vreo aventură...
- Da. Cu păr pe spate ! - Poate e un Ben Affleck !
- Nu, Leonardo Di Caprio. - După gust. Leo...
A venit mama ta. Ce fac ? O trimit acasă, îi zic să altepte ?
Nu, vin acum !
- Bine... Pa ! - Pa.
- Concursuri de sendvişuri la Roma. - Pot să mănânc paste.
EDO a început să te urmărească.
Ce faci ?
Sunt la o petrecere.
La ce petreceri mergi ?
Ăsta e concursul de sendvişuri ?
Nu, ăşa sunt eu cu puţin înainte de-a vomita.
Dar care-i treaba cu Tibrul ? Eşti canoistă ?
Canotieră.
Nu vezi că ne întoarcem ?
Un sport foarte răspândit printre tineri.
Am citit la opt ani şi mi-a schimbat viaţa.
- Ce copilărie tristă ! - Să crezi tu !
Dar nu înţeleg de ce nu-mi pot asuma responsabilitatea !
Ce e ?
Nu pot să donez. Zice că nu sunt compatibilă.
- Am găsit o cardiopatie. - Care nu e niciun rahat !
Iau o pastilă pe zi, dintotdeauna, şi mi-e foarte bine.
Nici măcar nu e o boală !
BIne...
- Şi-atunci ? - Aşteptăm un donator din registru.
- Dar spuneaţi că nu sunt ! - Pot apărea.
Trebuie să aşteptăm şi...
- Schimbăm spitalul. - Nu ! Stai !
Nu are rost să schimbăm spitalul.
Nu, sunt protocoale care se aplică oriunde.
Bine, hai că vorbim diseară, la cină.
Şi vedem dacă e cazul să schimbăm spitalul, da ?
Ştiu că e dificil..
Regret !
Hai să mergem !
- Am adormit ? - Da.
Deja începuse să-l caute pe tatăl tău ?
Da.
Am văzut poza aseară, în computer, aşa că...
Cred că ştia deja că nu poate dona.
- Dar eşti sigură ? Ai vorbit cu ea ? - Nu.
Poza însoţea un e-mail. Era trimisă de o colegă a ei.
A luat-o de pe pagina unei sărbători populare din Lago Lungo.
Da dar tot nu înţeleg ! E mama ta !
De ce nu vorbeşti cu ea ?
Nu e simplu deloc ! Nu ştiu dacă ai înţeles de unde vin.
Nu e o poveste obişnuită. Tata nu mi-a vorbit niciodată de tata.
Da, dar ai nevoie de transplant. Asigură-te că-l găseşti.
De o viaţă n-am mai venit aici !
E tot bun !
Mă informez pentru alt spital. Cu medici un pic mai informaţi.
Ştiu că îl cauţi pe tata. Am văzut fotografia.
M-am gândit să-l caut.
Dar m-am răzgândit. Oricum nu te-ar ajuta !
- De ce ? - Fiindcă mă ocup eu ! Stai liniştită !
- Ai vorbit cu mama ta ? - Da.
Şi mi-a spus că nu îl caută, fiindcă oricum nu m-ar ajuta.
De ce ?
Totul e... Învăluit un mister.
Părinţii o iau razna mereu.
Mama e profesoară. Când a aflat de boală,
a plătit 800 de euro ca să i se dea în cărţi.
Bine... Dar eu ce fac ? Înnebunesc !
Ai poza aia de rahat, ştii unde e tatăl tău...
N-ai nevoie de ea ca s-o găseşti.
Dar e o poză de acum doi ani ! Poate că era doar în trecere.
Şi nu ştiu nici cum îl cheamă. Iar singură nu mă duc să-l caut.
Singură ? Nu ! Dar cu mine, da.
Cu tine ?!
Da. M-au externat mai devreme. A intrat în remisiune. Era momentul.
E fantastic ! Dar nu !
Trimite-mi poza şi mă duc singur. Vin să te iau, bine ?
Vrei să plecăm acum ?
Nu, ne prganizăm pentru Anul Nou. Mişcă-te ! Ia-ţi şi costumul de baie.
Ia uite-o !
Sunt stresată, de parcă am pune la cale un furt.
Primul furt de măduvă osoasă din istorie.
I-am lăsat mamei un mesaj plin de tâmpenii.
Gata cu sentimentele de vinovăţie ! Linişteşte-te !
- Pune GPS-ul ! - Da.
Continuă 800 de metri.
Oricum, presupusul meu tată pare prieten cu ăsta de-aici...
E un banchet, cred că e o sărbătoare, ceva...
Scrie "Regele..." Bucătarilor ?
Acest rege al bucătarilor e tatăl tău ?
Nu, e un prieten. Tatăl meu e celălalt.
- Pe Google ai încercat să cauţi ? - Da. Nimic.
- Uită-te în faţă, te rog ! - Mă înnebuneşti !
Ai permis de conducere, da ?
- Ia vezi-ţi de treaba ta ! Bine ? - Nu ai ?
- Tu ce crezi ? Îl mai am ! - De când ? De o lună ?
- Nu pot să cred ! - Tot tu nu poţi să crezi !
- Eşti sigură ? - Te arunc din maşină !
- Trei, doi... - Mă arunc eu, dacă nu ai permis !
Dar dacă are altă familie ?
Te rog !
Iartă-mă, am picat !
Era doar unul cu ciocolată. Bineînţeles că l-am mâncat eu.
Poftim ! Fructe de pădure.
Nici măcar jumătate ?
- Ţine ! - Ce...
- Mamă ? - Zi-mi că glumeşti !
Ce înseamnă, cu un prieten ?
- L-am cunoscut la spital. - Şi el e bolnav ?
Nu ! Acum e bine.
Nu ştie că tocmai ai terminat chimioterapia ?
Dă-mi două zile !
Cine e prietenul ? Dă-mi-l la telefon !
- Ţi-am făcut vreodată vreo problemă ? - Nu, dar îmi faci una acum !
Te sun eu diseară. Bine ? Jur !
Să ne aşteptăm la elicoptere, Marina, submarinele...
De unde începem ?
Mă scuzaţi...
Bună ziua...
2 apeluri pierdute de la Mama.
- Mulţumesc ! - Cu plăcere !
Îl ştie pe regele bucătarilor.
- Da ?! - Da !
- Bine... Şi... - Îţi spun pe drum !
Mă scuzaţi ! Asta e cumva sărbătoarea voastră ?
Ni s-a spus că bucătarului de aici i se spune "Regele bucătarilor"...
"Stăpânul cuptoarelor". Nu "Regele bucătarilor".
- Bine, mulţumesc ! - Cu plăcere.
Măcar am mâncat.
- Nota. - Mulţumesc !
Mersi !
Ieşi ! Vin şi eu în două minute.
- Cum adică să ies ? - Ai încredere în mine ! Pleacă !
Repede ! Să mergem !
- Rahat ! - Stai ! Rămâi dreaptă !
- Tamponează... - E normal ?
- Nu pot să cred ! - E puţin sânge.
- Vă ajut cu ceva ? - Da...
- Ai şerveţele ? - Da... Stai să le găsesc...
- Tamponează ! - Rahat !
- Dar rămâi dreaptă ! - Bine.
- Cum e ? - Bine !
Bau, treci aici !
Ţi se întâmplă des ?
- Dacă mai vrei unul, ai aici. - Da...
Punem un pic de rece ?
Te-ai speriat ?
- Poftim ? - Mai tamponează !
Pune...
- Mulţumesc ! - Eu sunt Mila.
- Edo. - Elsa.
Iar el e Bau. La zece ani, mi se părea un nume frumos.
Săracul !
- Ajungi la maşină ? - Da. Sunt bine.
- Mai vrei să-ţi dau unul ? - Nu...
- Deci te descurci... - Da, mulţumesc ! Pa !
Aşteptai o clipă ! Nu mă duceţi şi pe mine cu maşina ?
M-am certat cu iubitul meu şi am rămas pe jos.
- Unde mergi ? - Lucrez într-un camping din apropiere.
Eşti de aici ?
Nu, lucrez pe vară la camping. Şi fac surfing.
Şi sunt cu Lorenzo, când nu face pe nebunul.
Şi tu pari o agitată.
Eu ?! Sunt zen ! El mă scoate din sărite !
Flirtează şi cu pomii ! Şi cred că e încurcat cu una.
- I-ai găsit mesaje, chestii de-astea ? - Nu, tocmai asta e problema.
Deocamdată, eu sunt paranoică.
Nu mai merge sacadat ! Îmi vine să vormit !
Te potoleşti ?
N-ai vreun cort liber ? Fiindcă nu avem unde să dormim.
- Da, ne descurcăm cumva ! - Perfect !
Mulţumesc !
Îl vezi ?
Nu vine la masă !
- L-ai lăsat pe plajă. - Merită ? Da !
Scuze, dar nu mi se pare asta soluţia.
Vorbeşte ca o bunică.
Ce bunică ! Trebuie să privească în ansamblu !
Cum adică, în perspectivă ?
Dacă afli că mai trăieşti şase luni, se duce dracului toată perspectiva.
Fraţilor ! Ce tot spuneţi ?
Uite !
Pentru ce or fi ?
Scuze !
Bună !
Ce-i cu artificiile ? E vreo ocazie ?
- Adică, e o sărbătoare ? - Nu ştiu ce ziceţi. Ăsta e Luciano.
A venit să vândă. Dimineaţa, vinde sticle, iar seara face asta.
Roşu e fum ! Verde e iarbă, iar albastru e o chestie tare...
Nu vă sfătuiesc !
- Ce facem mâine ? - Ia-o mai încet !
Bine... Iar acum, despre ce vorbim ?
Nu ştiu ! Îţi spun o poveste ? Aia cu supernova ?
Nu ! Nu aia cu supernova ! Urmează gaura neagră ?
Nu, e ceva legat mai mult... de artificii.
- Funcţionează... - Stai !
Nu pot să cred !
Stai puţin !
Ar putea fi "regele artificiilor". Nu "regele bucătarilor".
Rahat !
- Salut ! - Salut.
Bună seara !
Pot să vă arăt o fotografie ?
- Da, el... - 20 pe gram.
Nu. Voiam să ştim dacă-l cunoaşteţi pe el.
De ce-l căutaţi ?
- Deci îl cunoaşteţi ? - Nu. Costă 20 gramul.
Ţine !
- Ai terminat ? - Ce ? Îl cunoaşte !
S-o lăsăm baltă ! Hai să mergem !
De ce te porţi aşa ?
Tipu' ăla, tata... Nu ştiu dacă vreau să-l găsesc.
Ce mai contează cum e ?
Încetează, n-am chef !
Vezi că ştiu !
Gândul morţii e... Nu ştiu, un fel de sport extrem.
Dacă te gândeşti prea mult, te sinucizi !
Nu, cel mai greu e să ţii creierul sub control.
O să spui că nu sunt cel mai bun exemplu.
Şi în privinţa asta trebuie să-ţi dau dreptate, dar...
Dormi ?
Aia e Ursa-Mare. Până şi eu ştiu asta.
Bine...
E bine că am efectul ăsta.
Mama: Îmi răspunzi ? Înnebunesc !
- Te doare capul ? - Mă conectez cu Pământul.
Bestie mică !
- Ce-i aia ? - Ia-o tu !
- Eşti sigur ? - Fumează !
Mersi !
Cum a fost cu tipul ?
Aceleaşi poveşti.
Ascultă... Dar...
E bolnavă ?
Leucemie.
Încearcă să-şi găsească tatăl...
ca să-i doneze măduvă.
Ne ajuţi ?
Bună dimineaţa !
Mersi pentru geacă.
Ascultă ! Cred că Mila ne poate ajuta.
- Cum ? - Ştii că nu-mi amintesc ?
Aş bea o cafea.
Hai să mergem !
- Nu trebuie să ne grăbim ! - Hai !
Aţi venit !
Lorenzo a reuşit să facă o treabă bună.
În ce sens ?
Lorenzo e prieten cu Luciano.
A aflat unde e tatăl tău.
Fantastic !
Îl cheamă Pietro.
Şi locuieşte nu departe de aici.
Termin de servit micul dejun şi vă duc eu.
Perfect !
I-ai spus tot ? Nu te poţi abţine ? Poate trebuia să-i spun eu ! Nu ?
- Elsa, l-am găsit ! - Nici măcar nu ştim dacă-i el.
Vrei să-l găseşti sau nu ?
- Da. - Bine.
Ar trebui să fie acolo, la capătul străzii.
Apel de la Mama.
Hai, coboară !
4 apeluri pierdute de la Mama.
Să mergem !
Nu pare a fi nimeni.
Mă ajuţi ?
Eşti nebună !
El e !
Adică ?
Ştiam eu ! Nu putea fi a mamei !
Ascultaţi !
Poate că ştiu unde e !
Restaurantul "Life music". Par ture.
Astă-seară !
- Sun-o ! - Pe cine ?
Pe mama ta ! O fi îngrijorată ! I-ai promis !
Da, ar trebui.
Mama: spune unde eşti sau chem poliţia !
Nu acum.
- Era rece apa ? - Da.
Agitată ?
Nu.
Cum aşa ?
Poate că e şi meritul tău.
Ascultă, dar... Din punctul tău de vedere...
Dacă ne întâlneam la o petrecere, crezi că ne observam ?
Scuză-mă, spui că mă placi pentru că sunt bolnav ?
- Sună ciudat chestia asta ! - Nu... Nu asta ziceam. Dar...
Nu ştiu dacă te-aş fi observat.
Vreau să spun că avem chestia asta urâtă...
În comun...
Care ne apropie...
Şi e frumos.
Dar pentru un motiv urât.
Nu ştiu dacă e clar ce spun.
Nu e şi asta o poveste greşită ?
Doamne ! Ce înseamnă "poveste greşită" ?
Dacă n-ar fi nimic?
Exagerezi ! Îţi dădusem şase luni.
Dar aici nu e nimeni...
Te-ai hotărât cum îi spui ?
Aşa !
Sunt fiica ta ! Am leucemie şi numai tu mă poţi salva !
Ai înţeles ?
Se aruncă de la geam şi ia primul avion spre Mexic !
Într-un kilometru, virează la dreapta.
Sigur nu vrei să vin cu tine ?
- Nu, mă duc singură. - Bine, te aştept aici.
Spune !
Mă cheamă Elsa.
Am treabă !
Mama e Katia.
Mama ta ştie că eşti aici ?
Dar cum m-ai găsit ?
- Eram pe plajă... Şi... - Vrei puţină apă ?
- Sara ! Îmi aduci apă ? - Vin acum.
Ascultă...
Mulţumesc !
Băiatul care e afară şi se uită. Cine e ?
E prietenul meu.
Ce ştie ?
Ce ştii despre tine ?
Nimic.
Nu, de fapt, ştiu...
Că nu...
Nu vrei să ştii nimic despre mine...
Nu ai vrut să mă recunoşti...
Nu a fost chiar aşa, să ştii !
- Dar cum ? - Vreau să ştiu de tine.
- Ce faci, eşti la şcoală ? - Intru în ultimul an de liceu.
- Apoi, inginerie civilă, cred. - Bravo ţie !
- Ţi-ai planificat tot ? - Da...
- Fac şi canotaj. - Serios ?
- Da, dar caiac, nu canoe ! - Ştiu diferenţa.
Cum de faci canotaj ?
Nu-mi plăcea dansul.
- Canotajul nu e pentru toată lumea. - Vrei să vezi ?
Normal !
- Asta... sunt eu. - Asta de aici ?
Da.
Eşti bună ! Ia uite ce trage !
- De ce ai închis ? - Fiindcă am pierdut din cauza mea.
- Nu-mi spune că ai ajuns în apă ! - Nu...
Am leucemie.
Şi am nevoie de tine, de un transplant de măduvă.
Ce trebuie să fac ?
- Cred că o prelevare... - Unde se face prelevarea asta ?
Mai întâi, ar trebui să mă recunoşti.
Nu pot.
Nu rişti nimic, e doar...
- De ce ? - Nu mă interesează. La revedere !
Ce e ?
- M-a refuzat. Să mergem ! - De ce ? Cum adică ?
- Gata ! E un nemernic ! - Vorbesc eu !
- Nu ! Nu... - Nu poţi să faci mereu...
Trebuie să-ţi vezi de treaba ta ! Bine ? E tatăl meu !
Bine ! Iartă-mă că nu te-am lăsat să mori !
- Ce ? - Că nu poţi duce lupta asta !
Eşti un nemernic !
- Te distrezi ? - Mă distrez.
- Nu ai înţeles nimic ! - Faci totul pentru tine !
Mamă ?!
Mamă...
M-ai speriat de moarte !
Eşti bine ?
- Da. - Bine !
Cum m-ai găsit ?
L-am găsit pe el.
Aveai dreptate, îmi pare rău, nu...
Nu, tu aveai dreptate !
Nu vrea să mă ajute.
Ştiu.
Dar acum mă duc eu să vorbesc ! Tu rămâi aici !
Nu, aşteaptă !
- Mamă, cheamă ambulanţa ! - Da !
Nu pot să cred că m-a minţit ! Mi-a spus că se vindecase.
Încearcă să nu te gândeşti !
Te-ai îndrăgostit ?
Şi eu am fost îndrăgostită.
De tatăl tău. Foarte mult ! Şi am suferit foarte tare !
Trebuie să-mi povesteşti.
Eram doi copii...
Aveam vârsta ta.
Şi... eram... într-un tur...
de vânzări ilegale, mici furturi...
Nu e vorba că-mi plăcea neapărat, dar era acea...
Adrenalina aia... Eram...
Eram proşti. Inconştienţi. Şi apoi, am rămas însărcinată.
- Aşa că el a plecat ? - Nu e vorba că a plecat...
I-am spus să termine cu tâmpeniile !
Iar el... "Clar ! Asta ar mai lipsi ! Sigur că da..."
Chiar părea că încearcă... Serios !
Apoi, vine poliţia şi-l arestează pentru trafic internaţional de droguri,
despre care eu nu ştiam.
Zi-mi că nu e adevărat ! Altfel, înnebunesc, serios !
Aveam o burtă mare, de şapte luni, dar m-am dus la el...
I-am spus că nu mă mai vede !
Iar după doi ani, am aflat că a reuşit să evadeze.
Şi nu m-a căutat, nu-i aşa ?
Voiam să te protejez.
Da...
Vino cu mine !
Ai cinci minute !
Ai văzut ce drăguţ sunt ?
De ce nu mi-ai spus nimic ?
Scoate-ţi masca, nu aud ce spui.
De ce n-ai spus nimic ?
Voiam să fiu fericit puţin.
Fără să te gândeşti la consecinţe ?
Oricum aş fi ajuns aici.
Am fost ceva de groază.
Aş face la fel.
Deci aveam dreptate ! Ai făcut-o pentru tine.
Nu ! Am făcut-o pentru amândoi. Jumătate-jumătate.
Bine, poate 55, eu, 445, tu !
Aşa !
Cum e cu tatăl tău ?
A dispărut.
Era... un infractor. Un infractor adevărat !
Cred că am reuşit să-i bag în buzunar numărul meu.
- Poate se răzgândeşte. - Termină !
- Acum, nu-mi pasă de mine. - Mie, da.
Mai mult de atât... Ştii caieţelul ăla celebru ?
Cel de pe noptieră. Ia-l...
Vreau să spui poveşti în locul meu.
Nu...
- Îmi refuzi moştenirea ? - Termină !
Nu trebuia să-l lăsăm să plece.
Îmi pare rău. Spunea că e bine.
E ceva devastator.
O explozie foarte puternică, extrem de luminoasă...
Energia eliberată o poate depăşi pe cea a unei galaxii.
Dormi ?
Fiindcă asta fac stelele înainte de-a muri.
Nu.
- Tu ? - Nu.
E o prostie să dormi şi să visezi că dormi.
Aşa e.
- Mi-e dor de tine ! - De ce ? Sunt aici.
Păcat că artificiile acoperă stelele.
Uite că a venit iarba !
Ce faci ?
S-a găsit un donator ?
Ştii că am găsit o fotografie haioasă...
V-am făcut-o ţie şi lui Edo... Ţi-o arăt acum !
- Nu ! - Nu ?
Nu.
Nu poţi să mănânci la ora asta.
Nici tu !
Pe care o vrei ?
Pe aia !
Nu cumva... ai chef să ne spui o poveste ?
"Se duce la Iron Man şi-l întreabă..."
"dacă poate să-i împrumute armura, după care se întoarce la lup..."
Nu era aşa, nu ?
Nu mă pricep.
Haideţi la culcare, e târziu.
Uite-o !
- Bună ziua ! - Bună, Elsa.
Ăsta trebuie să fie.
Mulţumesc ! Nu ştiu cum...
Ascultă ! Din când în când, intru pe celularul lui Edo.
Am găsit un mesaj de la un număr care întreabă ce faci.
Ai numărul în carneţel. Dacă-l vrei. Pa !
Eşti mai rău decât credeam, dar mă bucur că te-am căutat.
Sunt călătorii pe care trebuie să le facem,
chiar dacă la sfârşitul lor ne aşteaptă lucruri urâte.
Dar ai un lucru bun. Barca aia atârnată în tavan.
- E bună ? - Specialitatea casei.
- Pot să te întreb ceva ? - Sigur că da !
Ce-ai fi făcut, dacă nu m-aş fi născut ?
Ştii ceva ? Chestia asta nu mă interesează chiar deloc !
Deci pot să nu mă mai simt vinovată că te-am împiedicat să fii...
- Ce crezi că trebuia să fac ? - Nu ştiu ! Poate balerină...
- Balerină ? Tu te uiţi la mine ? - Nu ştiu...
Bună !
Ce trebuie să fac ?
Sunteţi tatăl Elsei ?
Deşi nu am recunoscut-o.
S-a mai întâmplat. Dar putem accelera procedurile.
Aţi mai avut un infractor ?
Asta nu, dar...
Nimeni nu vă va împiedica să donaţi pentru fiica dv.
Dar trebuie să fie totul oficial. E clar ce spun ?
- Da ! - Eu sunt.
Ştiu că ţi-au luat telefonul, aşa că...
- Îţi mai place să citeşti ? - Normal !
Poate că le-ai citit, nu ştiu.
Mulţumesc !
Trebuia s-o fac !
- Asta am auzit deja. - Ce ?
Nu... Nimic.
Ce e ?
Mama mi-a spus că la închisoare, atunci când...
Ea a fost cea care a hotărât să...
Nu ştiu.
Ştii că nu ştiu ?
Poate că dacă mama ta mi-ar fi spus că mă aşteptaţi,
poate reuşeam să ies mai devreme, pentru bună purtare...
Poate.
În ce sens "poate" ?
Poate aş fi continuat să fiu un laş.
Chiar nu ştiu.
Bine...
Dar pot să te întreb eu ceva ?
De ce caiac, nu canoe ?
- Mi s-a spus că e mai complex. - Te-ai lăsat păcălită ?
Chiar îţi place să vâsleşti aşa ?
- Nu, dar... - Crede-mă ! Încearcă la canoe !
- Bine. - Promiţi ?
Prelevarea de măduvă a mers bine. Se trezeşte.
Mâine, e rândul tău !
- E mai mult decât o idee absurdă ! - Nu contează !
- E un delict ! - Nu mă pot gândi acum.
Mă scuzaţi ! Aţi semnat hârtia, jos, la secretariat ?
- Nu... - Veniţi ! Durează foarte puţin.
Intră !
Trebuie să plecăm !
Şi în partea cealaltă...
- Ce faceţi ? - Te rog, lasă-ne să plecăm !
Te rog !
- E mai simplu decât la închisoare ! - Eşti nebună !
Acum, poţi pleca !
Dacă iese prost, vii la închisoare.
Dacă iese bine, nu ne vedem o vreme.
Ce să zic ?
Sunt obişnuită.
- Du-te ! - Da...
Nu pot să cred ce lentă ai devenit !
Dacă te duci, adu găleata aia mare !
E târziu ! Avem o săptămână de vacanţă, nu o lună !
- Da ! A întârziat antrenoarea ! - Bine, aia era !
- Schimb puţin... muzica. - Da !
E ceva devastator.
O explozie foarte puternică, extrem de luminoasă...
Energia eliberată o poate depăşi pe cea a unei galaxii.
Fiindcă asta fac stelele, înainte de-a muri.
Eliberează energie. Şi ne schimbă universul.
Asta e o supernovă !