Downloaded from YTS.MX
Ez az Egyesült Államok rendszerének egyik legelcseszetteb része. Pont.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Etikátlan és erkölcstelen.
A szülőknek nincsenek jogaik.
Ha agyonlőnek, az is jobb,
mint ha elveszik a gyermeked.
Miért nem változtattak rajta ennyi év alatt?
Elcseszett az egész.
Éppen ezért mondom.
Ha visszakapod a gyereket,
vidd el onnan, és soha többé ne térjetek vissza!
Őszintén elborzaszt, hogy mi mindenen ment keresztül ez a gyermek.
- Szörnyek! - Nincsenek szörnyek. Anya van itt.
- Úgy érzem, homokba dugtad a fejed. - Bíztam az orvosokban.
Esküszik, hogy az igazat, a színtiszta igazat és csakis az igazat vallja?
Esküszöm.
Nem tehetek róla. A gyermekemért küzdök.
Mégis mit kellene éreznem?
Uramisten!
Mondja el pontosan, mi történt!
Még van mersze megkérdezni, miért rettegek a kórházaktól?
Traumatizáltak!
Álljanak fel! A 12. Körzeti Bíróság megnyitja ülését.
Hiányzol, és remélem, hamarosan láthatlak.
Biztos vagyok benne.
Csak még egy kis türelem, rendben?
VIGYÁZZATOK MAYÁRA!
2021. FEBRUÁR 24.
A család alapköve a szeretet.
Az őszinteség
A bizalom.
Szülőként igyekszel a legjobbat adni gyermekeidnek.
Minden megteszel értük.
Akárcsak Beata és én.
De arra, ami családként ránk várt,
nem lehet felkészülni.
Lehetetlen.
Ezennel kezdetét veszi Jack Kowalski meghallgatása.
Felvételrögzítés kezdete: 2021. október 25., 09:02.
Mr. Kowalski, szeretnék feltenni néhány kérdést a feleségéről.
Első látásra beleszerettem Beatába.
Volt benne valami különleges.
A tekintetében.
Olyan őszinte volt.
Egy valódi csoda.
A kommunista Lengyelországból jött ide,
amikor még csak 16 éves volt.
Chicagóban járt középiskolába.
Emlékszem, mesélte, hogy egy tanára azt mondta, semmire nem fogja vinni,
mert nem beszél jól angolul.
De ő az a fajta volt, akinek nem lehetett nemet mondani.
Ő persze sokszor mondott, amikor nem volt igazam.
Miután önköltségen elvégezte a főiskolát,
ápolóként dolgozott a Loyola University Medical Center
szívkatéteres laborjában.
Rácáfolt az előítéletekre.
Beata mindennél jobban vágyott egy gyermekre.
Rögtön el is tervezte, milyen legyen a gyerekszoba,
és elkezdte szépítgetni, meg bevásárolt babaruhákból.
Első perctől tudtam, hogy remek édesanya lesz.
Sajnos nehézségekbe ütköztünk.
De akármilyen nehéz is volt,
Beata nem adta fel.
Soha nem adta fel.
És akkor megszületett Maya.
Beata gondoskodott róla, hogy Maya mindig a legjobbat kapja.
Zongoraórák. Lengyel iskola.
Maya minden lépéséről jegyzeteket készített.
Melegséggel töltött el, hogy volt kivel megosztanunk az életünket.
Majd két évvel később megszületett Kyle.
Igazi áldás.
Próbálkozás nélkül.
Álmomban ott vagy
És minden oly szép
Mint egy film a vásznon
Vajon meddig tart még
2015 tavaszán
még minden rendben volt.
Beata infúziós nővérként dolgozott,
segítve a betegeknek az otthoni kezelésekben.
Én tűzoltóként dolgoztam,
majd visszavonultam,
hogy több időt tölthessek a gyerekekkel.
Gyönyörű otthonunk volt egy gyönyörű környéken.
Valóra vált álom. Maga a mennyország.
Aztán Maya beteg lett.
Ezennel kezdetét veszi Maya Kowalski meghallgatása.
Felvételrögzítés kezdete: 2021. október 15., péntek.
Szia, Maya!
Arra lennék kíváncsi, hogy abban az időben,
2015 és 2017 között milyen tüneteid voltak.
Emlékszel még?
Arra emlékszem, hogy erős fájdalmaim voltak.
A karomban, a lábamban, a lábfejemben.
Állandóan levert voltam,
és nem voltam képes úgy mozogni, mint azelőtt.
Nem tudtuk a pontos okát, és egyre rosszabb lett.
Mikor kezdődtek a panaszok?
Eleinte nem törődtem velük.
Azt hittem, az asztmája okozza.
- De aztán hurutossá vált. - Értem.
Sárgászöld váladékot köhögött fel,
arcüreggyulladása lett, míg végül már ki sem mozdult.
Akárhányszor kiment, elkezdett köhögni.
Az egész légzési nehézséggel kezdődött.
Légúti fertőzése volt.
Fájt a feje, homályosan látott.
A bőre szinte lángolt.
Nem esik jól, ha a lábadhoz érek, igaz?
A lábai elkezdtek befelé fordulni.
- Menni fog! - Mindjárt itt vagy anyánál.
Nem tudott járni.
Mindjárt itt vagy.
- Tudom. - Nem bírom tovább!
Nem bírom!
Emlékszem, éjszakákat sírt át a fájdalomtól.
Tudom.
Választ viszont nem kaptunk.
Nem voltunk hajlandóak belenyugodni.
Maya!
Légy erős!
Próbálok erős lenni.
Orvosról orvosra jártunk,
kórházról kórházra…
válaszokat keresve.
Ápolóként Beata nagyon alapos volt,
már a kezdetektől jegyzeteket készített minden orvosi látogatásról,
de mindenki vállvonogatva mondta: „Semmit nem tehetünk.”
„Nem tudjuk, mi lehet.”
Értem, amit mond.
Tudom, hogy nagyon sok mindenen ment keresztül,
de hogy őszinte legyek, nem tudom biztosan,
mivel állunk szemben.
Mivel gyermek, mondhatja, hogy nem kap levegőt,
és közben lehet, hogy pánikrohama van.
Hát…
Szóval elég sok a kérdőjel.
Csak egy pillanat.
Anya, ez nem pánikroham.
Tudom, kicsim. Tudom.
Csak igyekszik megfejteni. Próbálj meg nyugodt maradni!
A szüleiként tudtuk, hogy baj van, és azt éreztük, nem tesznek eleget.
Amikor Beata hazaért, nem feküdt le aludni,
hanem kutakodott.
Így bukkant rá dr. Kirkpatrickre.
Megengeded, hogy videót készítsünk más gyerekek számára?
- Igen. - Rendben.
Nézzük pár szóban az előzményeket!
Körülbelül három hónapja
elkezdtél fájdalmat érezni a lábfejekben, igaz?
Látható, amint befelé fordulnak.
Ezt disztóniának nevezzük. Ez a disztónia.
Sőt, jelenleg annyira súlyos, hogy nem is bírja el a testsúlyát.
- Jöhet néhány feladat? - Igen.
Jól van. Emeld fel a jobb karod,
és nézzük, milyen magasra bírod vinni.
Ez… Ennyi volt, kész? Nagyon ügyes vagy!
Most megkérem az anyukádat,
hogy jöjjön ide, emelje fel a lábfejed,
te pedig próbáld mozgatni a lábujjaidat.
Rendben?
Minden erődet beleadod?
- Anyuka sem lát mozgást? - Nem.
Rendben. Ügyes vagy!
Maya, kérsz egy takarót…
Amikor először találkoztam Kowalskiékkal 2015 szeptemberében,
azonnal tudtam, mi a baj Mayával.
Egyértelműen CRPS volt,
azaz komplex regionális fájdalomszindróma.
Ezt a videót dr. Anthony Kirkpatrick
iránymutatásai alapján készítettük.
Mi a komplex regionális fájdalomszindróma?
Érdemes a betegség lefolyásának szempontjából vizsgálni.
Tegyük fel, hogy megsebesülünk.
A fájdalom egy-két héten belül minden bizonnyal megszűnik,
a duzzanat lemegy, a pirosság és minden más is elmúlik.
De CRPS-es betegeknél
a fájdalom idővel egyre csak fokozódik.
Publikált esettanulmányok alapján
a CRPS előfordulási aránya drasztikus emelkedést mutat
a 9 és 11 év közötti gyermekeknél, különösen kislányoknál.
A betegek elsősorban égő érzésként írják le.
És hogy a bőrük hihetetlenül érzékeny a legkisebb érintésre is.
Képzeljük el, amint egy puha toll ránk száll.
A betegek számára olyan érzés,
mintha kést döfnének beléjük.
A betegséget több mint 100 éve írták le először,
de létezését a modern orvoslás csak az 1990-es években ismerte el.
Sokan mai napig nem tudnak róla,
a betegeknek pedig gyakran mondják, hogy pszichés eredetű, és csak beképzelik.
Mayánál már az első vizsgálat után tudtam,
hogy a tünetek és a bőrléziók súlyossága,
a lábában jelentkező égő érzés
és a testszerte érzett fájdalom alapján
előrehaladott CRPS-e van,
amelyet agresszív kezeléssel azonnal kontroll alá kell vonnunk.
Több mint 3000 beteget kezeltünk komplex regionális fájdalomszindrómával.
Tehát tudjuk, mi a legjobb terápia rá.
A neve ketamin.
A szórakozóhelyeken élvezeti szerként ismert készítmény
egyre közkedveltebb a fájdalomcsillapító szakértők körében.
A neve ketamin, és az egészségügyi szakértők
krónikus fájdalom kezelésére használják.
A ketamin biztonságos és hatásos kezelés
az előrehaladott CRPS-re.
A szervezetbe juttatva a ketamin lényegében stimulálja az agyat.
Mintha gyári visszaállítást végezne.
Hajlamos növelni a vérnyomást, fokozni a vérkeringést
és növelni a légzésszámot.
Mayát először járóbeteg-ellátás keretében kezeltük
viszonylag alacsony dózissal…
Érzel fájdalmat?
…de nem működött.
Csak itt…
Így hát felvetettem Mayának és az anyukájának
a ketaminkóma alkalmazásának lehetőségét.
Sokan kómával próbálnak gátat vetni a fájdalomnak.
Ilyenkor az orvosok a szokásos adag mintegy ötvenszeresével
idéznek elő ötnapos kómát.
Sok ilyet láttam, tudom, milyen romlás várható, és semmi nem hat.
Sem a műtét, sem a gyógyszerek, sem az idegblokád,
aztán bevetjük a kómát, és működik.
Dr. Kirkpatrick szerint
ez a kísérleti kezelés csak Mexikóban elérhető.
Amikor azt mondták, Mexikóba kell utaznunk,
hitetlenkedtem.
…így, a hátadon…
Azt is mondta, hogy Maya akár meg is halhat.
Úgy érzem, nagyon jól fog sikerülni.
Nagyon ijesztő volt,
de nem volt más lehetőségünk.
Vagy ez, vagy végignézzük, hogy az állapota napról napra romlik.
Szóval úgy döntöttük, elvisszük a mexikói Monterreybe.
MONTERREY, MEXIKÓ 2015. NOVEMBER
Fel fogok ébredni?
Persze, hogy fel fogsz.
Normális leszek?
Igen, de most is az vagy.
Ébredés után is teljesen normális leszel.
- Furának érzem magam. - Nem vagy az.
Nagyon furán érzem magam.
Nagyon furán.
Remekül csinálod.
Térjünk rá Mexikóra, a ketaminkómára.
Emlékszel a kórházban töltött időre?
Eemlékszem, hogy a szobában feküdtem.
Mivel nagyobb adagot kaptam,
erősebbek voltak a mellékhatások, például a hallucinációk.
De tudtam, hogy anya mellettem van, és ez sokat segített.
Ma van a kóma első napja,
november 18., szerda.
Maya jól van.
November 20-a van, péntek,
a kóma harmadik napja.
Maya remekül viseli.
Elérkezett a kóma ötödik napja.
Ma reggelre erőteljes hányásos epizód jelentkezett nála,
így extra adag ketamint kellett kapnia.
A kóma hatodik napja van, 2015. november 22.
Szeretlek, Maya.
Apa is szeret. És Kyle is. Corinne is.
Mindannyian szeretünk.
Ne! Nem szabad. Hagyd ott! Ne emeld meg!
- Anya! - Itt vagyok, anya itt van!
Hahó!
- Itt vagyok. - Anya, szörnyek!
Nincsenek szörnyek, anya van itt, és anya nem szörny, igaz?
KETAMINKÓMA 6. NAPJA 2015. NOVEMBER 22.
Beszéltük, hogy felteszünk majd néhány kérdést, emlékszel?
- Anyukád feltesz pár kérdést, rendben? - Igen.
Hagyd a szemüveged!
- Jól van. Anya? - Igen?
- Szia, Maya! - Igen?
- Anya vagyok. Emlészel anyára? - Igen.
Jól van.
- Hogy hívják a testvéred? - Kyle.
Ügyes kislány!
Szóval egészen jól van, bár tapasztalható túlmozgás.
Nem nevezném váratlannak. Hallucinációk viszont nem jelentkeztek.
- Egyetért? - Igen, így van.
Rendben, Maya, utolsó kérés.
- Készen állsz? - Igen.
Mutasd a jelet!
- Mutasd a jelet! - Ezt.
Ez az! Hurrá!
Sikerült.
Mikor Maya felébredt a kómából, már jobban volt.
Azt mondta, éhes, és ez hatalmas megkönnyebbülés volt.
A kóma bevált.
A ketamin rengeteget enyhített a fájdalmon.
Volt egy kis rövidtávú memóriazavarom,
illetve néha homályosan láttam,
de hajlandó voltam elviselni, mert összességében jobban voltam.
Nos, Maya, január 6-a van. Túl vagy a ketaminkómán.
Mindezek után visszatekintve mit gondolsz, megérte?
- Igen. - Sokat segített.
Főleg a fejfájással, ha jól értem.
- Igen, sokat javult. - Aha.
- Már csak enyhe. - Értem.
- A lábfájdalom is enyhült. - Jól van.
Szóval, igen.
- Oké… - Minden jobb.
Tegyük próbára. Benne vagy, Maya?
Emeld meg a jobb karod, és vidd a fejed mögé.
Azelőtt közel sem ment ennyire. Érzel fájdalmat?
Nem igazán, nem.
Remek. Most a másik kezeddel, kérlek!
- Ez sem ment azelőtt. - Nem.
Beszéltük, hogy mennyire fontos…
Mexikóból hazaérve
nem engedhettük meg magunknak, hogy zsebből fizessük a kezelést,
így dr. Kirkpatrick ajánlására dr. Hannához fordultunk,
aki a biztosításunk terhére alacsony dózisú ketamint írt fel.
Sokkal jobb. Szeretlek!
Én is szeretlek.
Most szép lassan ereszkedj le!
Napról napra erősödött.
A disztónia is engedett.
A lábait nem tudta használni, de a karjait igen,
és sokkal jobban volt.
Egy ilyen performansz után ma este biztos dupla adag ketaminra lesz szükség.
Visszatért az iskolába, újra nevetett és játszott.
Hatalmas áldásként éltük meg, hogy végre valami működik.
És működött is egy évig.
Amíg le nem csapott a hurrikán.
2016. OKTÓBER 7.
Egy órája sem volt jó a helyzet, de most még rosszabb.
A Matthew hurrikán elkezdett végigseperni Florida keleti partján.
A hidakat lezárták.
Bárhol is vannak, húzódjanak fedezékbe!
Túl veszélyes odakint tartózkodni.
Maya visszaesett.
A tünetek visszatértek, és súlyosak voltak.
Elkezdett hasfájásra panaszkodni.
A végén odáig jutott, hogy sikított, sírt és segítségért könyörgött.
Felhívtam Beatát a munkahelyén.
Rendben, várj! Lehúzódok.
Mondtam neki, hogy be kell vinnem a sürgősségire.
Emlékszem, a bejáratnál parkoltunk.
Majd következett a triázs, és újra meg újra ugyanazokat kérdezték.
A triázst végző nővérnek fogalma sem volt, mi az a CRPS,
és ugyanúgy a többieknek sem.
Információkat akartak és kérdezgettek.
Ekkor felhívtam a feleségem, aki beszélt az orvossal.
Fájdalomcsillapításra alacsony dózisú naltrexont
és ketamint kap szájon át, orvosi rendelvény alapján.
Semmi más nem érdekelte, csak hogy adjunk ketamint,
újra és újra, egyre többet és többet.
Egy órával később megérkezett Beata.
Ellenséges volt és követelőző.
Az édesanya nagyon domináns volt.
Kijelentette, hogy „ezt és ezt kell tennie”.
Beata elmagyarázta nekik,
hogy a betegség ezt a kezelést igényli.
Nincsenek tisztában az orvosi diagnózisával.
Nem értik, mennyi gyógyszerre van szükség a fájdalom kontrollálásához.
De nem hallgatták meg.
Fennáll a légzési elégtelenség, a szívmegállás kockázata.
A lánya akár bele is halhatott,
de egyáltalán nem tűnt úgy, hogy aggasztaná a dolog.
Most kanyarodjunk vissza ahhoz a naphoz, amikor bevittek a Johns Hopkinsba
2016. október 7-én.
Emlékszel rá?
Arra a konkrét napra nem emlékszem,
de a John Hopkinsban való tartózkodásom kezdetére igen.
Emlékszem, hogy mérhetetlen fájdalmam volt.
A gyomrodban érezted, vagy a lábadban? Vagy az egész testedben?
Főleg a gyomromban. A sürgősségire kerültem.
Utána átvittek az ITO-ra vagy hova.
Az intenzív osztályra.
Nagyjából ennyire emlékszem.
Elkezdték alacsony dózisú ketaminnal kezelni, de nem segített.
Ahogy teltek a napok, úgy éreztük, Maya állapota egyáltalán nem javul.
Kezdtük kétségbe vonni a komplex generalizált fájdalomszindrómát.
Beata tudta, hogy az alacsony dózis nem elég.
De nem hallgattak rá.
Ekkor kezdett ellenséges irányt venni a dolog.
Szóba került, hogy elhagyják a kórházat.
Ez volt az a pont, amikor aggódni kezdtem Mayáért.
Azt mondták, ha megpróbálunk elmenni,
hívják a biztonságiakat.
És ha felmerül a gyermekbántalmazás gyanúja,
kötelesek vagyunk jelezni a Gyermekvédelmi Szolgálatnak.
Néhány nappal később,
amikor épp látogatóban voltam Mayánál,
a nővér kiment a szobából,
és bejött egy sötét hajú hölgy.
Esküszik, hogy az igazat, a színtiszta igazat és csakis az igazat vallja?
- Igen. - Kérem, közölje a nevét!
Sally Marie Smith.
Sosem mutatkozott be.
Csak bejött, rám nézett, aztán Mayára.
Bejött,
és úgy viselkedett, mint bármelyik másik kórházi dolgozó.
Elkezdett kérdezősködni.
Ha tudtuk volna, hogy kicsoda, soha nem állunk szóba vele.
Megkérdezte: „Mi a baja Mayának? Hol kezelik?”
Rákérdezett a gyógyszereire,
és arra, hogy engedhettem, hogy ekkora adagot kapjon.
Elmondtam neki, hogy orvos írta fel.
Dr. Hanna. Úgy látom, 55 infúziót adott
2016. januárja és október 6-a között.
Ha jól értem, többször felírt szájon át alkalmazandó ketamint is
otthoni szedésre.
- Emlékszik rá? - Igen.
Előfordulhat, hogy a hasi fájdalmat az infúziók váltották ki?
Végül is lehet a mellékhatása.
Egyszerre 1000 mg-ot adott a gyermeknek,
nap nap után, újra és újra.
Ez nem rutinszerű ketaminadagolás.
Vannak betegeim, akik naponta 1500 mg-ot kapnak.
Minden beteg más.
Egyeseknél tolerancia alakul ki,
másoknál a betegséglefolyás miatt van szükség nagyobb dózisra.
Nála általában a négy óra alatt beadott 1000 mg hatott.
Több orvosban, köztük a segélyvonalon bejelentést tevő személyben is felmerült
a kivetített Münchausen-szindróma gyanúja.
Kivetített Münchausen-szindróma.
Kivetített Münchausen-szindróma, azaz medikális gyermekabúzus.
A kivetített Münchausen-szindróma egyfajta gyermekbántalmazás,
melynek keretében a gondozó személy
hamis vagy túlzó információkat szolgáltat,
semmibe veszi az orvosi ajánlásokat,
és ezzel összességében árt a gyermeknek.
Alig tíz percnyi kérdezősködés után
kisétált a kórteremből.
Elegendő bizonyítékunk volt a gyermekbántalmazás megállapításához,
és úgy tűnt,
elsősorban Mrs. Kowalski az, aki a gyermekbántalmazást elköveti.
Visszajött a nővér, aki előzőleg segített.
Felszólított, hogy távozzak.
Közölte, hogy a lányomat…
állami gondozásba vették.
Emlékszem, ahogy a lányom szemébe néztem, ő pedig rám…
és azon tűnődtem, vajon látom-e még valaha.
Maya túlgyógyszerezésével vádolták.
És azt hitték, Maya csak színleli a szindrómát.
Akkor azt mondtam, szereznünk kell egy ügyvédet.
Kowalskiékat 2016 októberében ismertem meg,
és amikor először találkoztam Beatával,
lenyűgözött, hogy mennyi mindent tud gyermeke betegségéről.
Sok mindenen ment keresztül.
Számtalan orvosnál járt, ellátást keresve a lányának.
És nagyon-nagyon aggasztotta, hogy mi lesz Mayával nélkülük,
a kórházban, tőlük elszigetelve.
Nem értette,
miért teszi ezt velük a Gyermek- és Családvédelmi Szolgálat.
Jacknek és Beatának is elmondtam,
hogy valójában nagyon is gyakori.
Ha gyermekek kiemeléséről van szó, elképesztő hatalom van a kezükben.
Elég, ha bizonyítják, hogy fennáll a gyermekbántalmazás megalapozott gyanúja.
Floridában a gyermekvédelmi rendszer privatizált.
Amikor Sally Smith Maya esetét vizsgálta,
a Suncoast Center munkatársa volt.
Pinellas megyében, ahol a Johns Hopkins Gyermekkórház található,
ők segítenek a gyermekbántalmazási vádak kivizsgálásában.
Pinellas megyében a gyerekeket az állami átlaghoz képest
két és félszer nagyobb eséllyel emelik ki a családból.
Én már gyermekvédelmi iparágnak nevezem.
Egy dolgot nem szabad elfelejtenünk.
Annak idején, amikor a '70-es években létrejött a gyermekvédelmi szolgálat,
olyan gyerekek kerültek látótérbe, akiknél túlzott testi fenyítést alkalmaztak,
akiket vertek, cigicsikkel égettek, vagy akiknek csontja tört.
És ott volt a szexuális bántalmazás is.
És bár ezek mai napig előfordulnak,
az elmúlt években egyre többször hallani egy új diagnózist:
medikális gyermekabúzus.
Ha egy szülő szokatlan betegséggel
öt különböző orvoshoz is elviszi a gyermekét,
abban bízva, hogy valaki rájön, mi a baja,
diagnózishajszolással vádolhatják,
és hogy a saját mentális problémájából fakadó kényszer kielégítésére
fölösleges eljárásoknak teszi ki gyermekét.
Önnek mi volt a véleménye Beatáról?
Úgy láttam…
néha túlságosan szókimondó volt,
amit némely orvos támadásnak vehetett.
Szerintem a kórház egyik dolgozója megsértődött,
és innen indult a konfliktus.
Amikor megtudtam,
hogy Sally Smith vizsgálódik,
azonnal felhívtam,
és elmagyaráztam neki, hogy igenis ez a diagnózis.
Ha objektív bizonyíték kell, tudok mutatni.
Ezt elmondtam neki a telefonban.
Két nappal később jelentést készített. Hogy belefoglalta-e mindezt? Nem.
Az információkat
a legjobb szakmai tudásom szerint közvetítettem,
és az alapján vontam le a következtetést.
Mondtam neki, hogy ha továbbviszi az ügyet,
az nem csak a gyermekre nézve jár majd katasztrofális következménnyel,
de az egész családon életre szóló sebet ejt.
Figyelmeztette önt, hogy a további vizsgálódás
szükségtelen és maradandó kárt okozhat a gyermeknek és a családnak?
Nem tudom, hogy mondott-e ilyet,
csak azt, hogy néhány nappal később feljegyzett dolgokat a beszélgetésről.
Felolvastam, amit írtam.
Azt nyilván elismerem,
hogy a gyermekbántalmazással és elhanyagolással kapcsolatos vizsgálódás
és orvosi értékelés bosszúságot okozhat a családnak.
Ön szerint ez történt a Kowalski család esetében is?
Bosszúságot okozott?
Nem tudom. Őket kellene megkérdezni, hogyan élték meg a dolgot.
ÓRÁKKAL MAYA ÁLLAMI GONDOZÁSBA VÉTELE UTÁN
Érdeklődnék, hogy beszélhetek-e Mayával.
Egyeztettem a szociális dolgozóval,
és azt mondta, a holnapi bírósági tárgyalásig nem beszélhet vele.
Szóval nem is beszélhetek a lányommal?
Engedd el!
Nem. Tájékoztathatom az állapotáról, de nem beszélhet vele.
Ma este nem.
Kapott fájdalomcsillapítót?
Nemrég kapott lorazepámot,
legközelebb 11 órakor kaphat újra.
Beatát kizárólag Maya ellátása érdekelte.
Ha a lányom beszélni akar velem, szeretném, ha tudnék vele beszélni.
Ezzel szemben
én el akartam kerülni a további konfliktust a kórház és a családom között.
Beata!
Elég!
Nem akarom, hogy a gyermekem szenvedjen.
Továbbra is a gyermekem.
Tedd le a telefont!
Megértem. Én is minden erőmmel azon vagyok, hogy ne kelljen szenvednie.
Jól van. Köszönöm, Theresa.
- Szívesen. Szép estét! - Köszönöm, viszont. Szia!
Ahelyett, hogy összetartottunk volna,
egyszerűen… minden robbant.
Fel fogják használni ellened!
Fejezd be a műsorozást! Vissza akarom kapni a lányom!
Ne csináld ezt! Ne kérdezz fájdalomcsillapítókról!
Ne beszélj ilyesmikről!
Csak még nagyobb bajt okozol!
Vissza akarom kapni a lányom! Fejezd be a hülyeségeidet!
- Ne kiabálj a gyerek… - Nem érted!
Bújj ide! Nem, te nem érted. Azt kérdezek, amit akarok.
Nem! Fel fogják használni ellened! Nyakamat rá. Ez már zaklatás!
Hagyd őket békén!
Ne cseszd el!
Szeretlek, anya.
Kérlek, tényleg ne csináld!
- Kérlek! - Hülye picsa!
Kérlek, hallgass apára, ne…
Nem mindig van igaza.
A családunk kezdett széthullani.
Ez a boszorka ma azt mondta nekem,
hogy itthon intravénásan kapott ketamint.
Mondtam, hogy ötletem sincs, honnan szedte,
de ez a hazudozó, ez a rohadt seggfej jelentette…
Oké, lassan a testtel!
Nem tehetek róla!
A gyermekemért küzdök. Mégis mit kellene érezzek?
Nagyon fontos lenne, hogy nyugodt maradj.
Főleg, mert neheztelnek rád.
Egyértelműen megállapítható, hogy orvosi utasítást követtél.
Semmi nem utal arra, hogy kitaláltad a betegséget
és eltúlzod a dolgot.
Rendben.
Holnap reggel 9 órától van az elhelyezési tárgyalás, és…
- Mindkettőtöknek ott kell lenni. - Hogyne!
Mindketten jelen leszünk.
Gyermekvédelmi eljárásokban az első az úgynevezett elhelyezési szakasz,
amikor a bíró eldönti, hol helyezik el a gyermeket.
Kézhez kapja a gyermekvédelmi szolgálat munkatársának előzetes jelentését,
és meghallgatja a hallomástanúkat.
…gyanúsnak tűnt, hogy…
Hogy az egyik orvos ezt mondta, a másik azt…
…felmerült, hogy…
Mind elfogadható bizonyíték,
így könnyű nyerniük,
a családok pedig ki vannak szolgáltatva a rendszernek.
7 NAPJA A KÓRHÁZBAN
1 NAPJA ÁLLAMI GONDOZÁSBAN
Jó reggelt! Mai ülésünk tárgyát
a Kowalski-ügyben esedékes elhelyezési tárgyalás képezi.
Önök Maya és Kyle szülei. Igaz?
Igen. Beata Kowalski vagyok, az édesanya.
Én Jack Kowalski, az édesapa.
Rendben, köszönöm.
Kaptam egy példányt a szülőkkel szembeni vádakat ismertető okiratból,
valamint a Gyermekvédelmi Szolgálat által végzett orvosi értékelésből,
ami láthatólag egy előzetes jelentés.
A vádak alapján
helyénvalónak ítélem távolságtartás elrendelését
az édesanya és Maya között. Tudom, hogy…
Beata!
…egy 50 éves női beteghez, aki összeesett a tárgyalóteremben.
- Ki tudja nyitni a szemét? - A beteg lélegzik…
- Beata! Hahó! - Beata! Hall minket?
Beata? Próbálja meg kinyitni a szemét!
Beata összeesett és beverte a fejét a padlóba.
A Johns Hopkins Gyermekkórházban Maya
a Gyermekvédelmi Szolgálat gondozásába került.
A kezelését megváltoztatták,
mert szerintük Beatának kivetített Münchausen-szindrómája volt.
A bíró pszichológiai vizsgálatot írt elő Beata számára.
Ezt el is végezték.
Az eredmény értelmében
Beatának nem volt kivetített Münchausen-szindrómája,
depressziós alkalmazkodási zavara viszont igen,
amit a lánya elvesztése idézett elő.
Illetve az, hogy a rendszer nekitámadt.
SZÜLŐI JOGI KÉPVISELŐ
Pont ezt kell megértened az ilyen ügyek kapcsán.
Nem igazságosak.
Nem érdekli őket a bizonyíték.
Mintegy 60 ilyen ügyben képviseltem szülőket,
és ha együttműködsz, hamarabb visszakaphatod őt.
Értem, de álljunk meg egy szóra!
Mindennap elmondták,
hogy nem tudják, hogyan kezeljék a betegségét,
de azt akarom, hogy a lányom kezelést kapjon.
Biztos vagyok benne, hogy így van, de ha egyszer elindították az ügyet,
mindez már nem számít.
A bírókat nem az érdekli, hogy a kórház hibázott-e,
sokkal inkább az,
hogy veszélyezteted-e a gyermeked.
Az egyetlen aggályuk,
hogy ha visszaadják őt anyának és apának, nem ölik-e meg.
Tapasztalatból mondom tehát, hogy a legrövidebb út a sikerhez,
ha mindenkit meggyőzöl, hogy jobb belátásra tértél,
és azt fogod tenni, amit mondanak.
Utána pedig, miután visszakaptad őt,
elhagyjátok a kórházat, és soha nem tértek vissza.
Addig pedig hagyjam, hogy a lányom állapota tovább romoljon.
Milyen más lehetőséged van?
Vagy hagyod szenvedni még egy kicsit, de végül visszakapod,
vagy egy életen át fog szenvedni, és többé nem látod.
Értem.
Emlékszel, hogy mondta volna bárki,
miért választottak el a szüleidtől?
Soha senki nem mondta a szemembe.
Magamtól kellett rájönnöm.
Értetted?
Akkoriban még csak tíz éves voltál. Értetted, mi történik körülötted?
Össze voltam zavarodva.
Megannyi kérdést tettem fel, de soha nem válaszoltak.
Annyit mondtak: „Nem beszélhetsz velük.”
Szóval fogalmam sem volt.
Eljött a pont, amikor újra bemehettem Mayához.
De egy csomó szabályt be kellett tartanom.
Nem kérdezhettem meg, hogy van, milyen kezeléseket kap.
Nem válaszolhattam a kérdésre, hogy mikor jöhet haza.
Nem beszélhettem vele anyáról.
Nagyon rövid látogatás volt,
és nagyon nehéz,
mert láttam, hogy az állapota egyre hanyatlik.
JACK FELJEGYZÉSEI
MAYA ELMONDTA, HOGY FÁJDALMAI VANNAK
EGYRE ROSSZABB
Mondta, hogy a lábai még jobban befordultak.
Több bőrléziója volt.
Borzasztóan frusztráló volt látni, hogy egyre gyengébb és gyengébb.
Amikor hazaértem Mayától,
Beata tudni akarta, hogy van az ő kicsi lánya.
Tudni akarta, hogy vizsgálják-e,
kap-e gyógyszereket, ilyesmi.
És én semmit nem mondhattam.
Nem lehetett…
Ha megtettem volna,
elveszítem a kiváltságot, hogy látogathassam Mayát,
és szüksége volt rá, hogy legalább egyikünk látogathassa.
Szóval hallgattam.
Kyle, volt alkalmad meglátogatni a nővéredet,
amikor a Johns Hopkins Gyermekkórházban feküdt?
Igen.
Milyennek tűnt, amikor meglátogattad őt a kórházban?
Úgy tűnt, nem akar ott lenni.
Nehéz volt a szüleim nélkül lenni,
és nehéz volt olyan emberekben bízni, akiket nem is ismertem.
Azt is mondták, hogy az egész csak Maya fejében létezik.
A gyerek beteg.
Próbálja elmondani, mi baja, de senki nem hallgatja meg.
Szóval nem. Ismerem a lányomat.
ORVOS: CSAK HOGY TUDD, VOLTAM MAYÁNÁL.
HASZNÁLTA A LÁBAIT
TÖBB MÉTERT TOLTA MAGÁT A KEREKESSZÉKBEN.
SALLY SMITH: SZERENCSÉRE EGY 10 ÉVES
NEM TUD SZÍNLELNI A NAP 24 ÓRÁJÁBAN.
ÉSZRE SEM VESZI, HOGY FIZIOLÓGIAI HIBÁKAT VÉT.
KEDDEN KÉSZÍTEK NÉHÁNY KÉPET AZ ÉRINTETT LÁBÁRÓL A BÍRÓSÁGNAK.
Ön szerint javult az állapota
a Johns Hopkins Gyermekkórházba történő felvételt követően?
Igen.
Gyarapodott a testsúlya.
Több gyógyszert is el tudtunk hagyni.
Nem voltak hasi fájdalmai.
Miután bekerültél a kórházba,
enyhültek a fájdalmaid?
- Tiltakozom! - Nem.
Nem igazán.
Állandó fájdalomban éltem.
És CRPS esetében, ha nem kezelik,
nem alkalmaznak gyógyszeres és fizioterápiás kezelést,
és persze nincs megfelelő támogatás, ami szintén számít,
akkor szinte lehetetlen javulást elérni.
Szóval hiába jöttek-mentek az orvosok,
sosem hallgattak meg, teljesen figyelmen kívül hagytak.
Még néhány perc, és kész.
Nem először találkoztam ezzel a forgatókönyvvel.
Néhány nap kórházi bennfekvés után nem voltak hajlandóak ketamint adni.
A nagy dózisú ketaminkezelés nélkül azonban
gyakorlatilag egyáltalán nem tudta mozgatni a lábait.
Ekkor kialakulhatnak vérrögök, melyek leválva és a tüdőbe jutva
akár halálosak is lehetnek.
Fontosnak tartottam,
hogy Beata tisztában legyen a helyzet súlyosságával.
Figyelmeztettem, hogy Maya valószínűleg lassú, fájdalmas halált fog halni.
(AMI ELŐRELÁTHATÓLAG HOSSZAN TARTÓ FÁJDALMAT
ÉS LÁNYA HALÁLÁT EREDMÉNYEZI).
- Halló, Beata? - Igen, itt Beata.
Tudom adni Mayát telefonon.
Rendben, de beszéljük át a szabályokat, nehogy valami rosszat mondjak.
Nem beszélhetnek az ügyről.
Kérdezze a mindennapjairól, hogy hogyan érzi magát, ilyesmi.
Rendben.
Átadom.
Szia, Maya! Hogy vagy, kincsem?
Szia, anya!
Szia, életem, milyen napod van?
Nagyon hiányzol.
Te is nekem, kicsim. Te is nekem.
Nagyon hiányzol, de türelmesnek kell lennünk, rendben?
Jó.
Hogy aludtál az éjjel?
Hajnali kettő körül feküdtem le.
Hűha! Nem tudtál elaludni?
Nem.
Egyedül vagy a kórteremben, vagy Cathi is ott van?
Itt ül mellettem Cathi néni.
A Johns Hopkins Gyermekkórház egyik szociális dolgozóját
a lányom mellé rendelték.
- Kérem, közölje a nevét! - Catherine R. Bedy.
Valami nem stimmelt vele, ezért rákerestünk a nevére a neten.
Az első találatok között volt, hogy letartóztatták gyermekbántalmazásért.
Beatát vádolták gyermekbántalmazással,
miközben ez a nő volt a telefon másik végén,
és semmit nem tehettünk ellene.
Most keltél?
Aha.
Ki van ma veled?
- Cathi. - Igen.
Tudod, eléggé zavaró, mert hallom, ahogy a háttérben magyaráz.
- Anyuka! - Igen?
Váltson témát!
Fogok. Csak jeleztem, hogy ez a mi időnk a lányommal.
Anyuka, váltson témát!
Később megtudtam, hogy a vádakat ejtették.
De Beatában bekapcsolt a vészjelzés.
Cathi Bedy azt mondta, hogy nevelőotthonba fogok kerülni.
Azt mondta, az anyukám pszichiátriai intézetben van.
Azt mondta, hogy végül is örökbe fog adni.
Ültette valaha az ölébe Mayát?
Igen.
Ölelgette őt?
Mivel elég gyakori, hogy egy gyermeket vigasztalnunk kell,
igen, valószínűleg meg is öleltem, amikor az ölemben ült.
Ön szerint Maya kedvelte?
Tiltakozom!
Igen, de…
Szerintem sokszor haragudott is rám,
mert számára én voltam a kórház arca,
az orvosok mellett.
Emlékszel, hogy mondták volna, miért akarnak képet készíteni rólad?
Igen. Cathi Bedy az ágyamhoz lépett,
és azt mondta:
„Ha ott akarsz lenni a meghallgatáson, muszáj.”
A kockázatkezelési osztály írta elő fényképek készítését Mayáról?
- Igen. - Levette a ruháimat.
Sportmelltartóban és alsónadrágban volt.
Lefogott. Körbefotózott.
Lefényképeztük a karjait, a lábait, az arcát és a hasát.
Sikítottam, sírtam, üvöltöttem, hogy „ne”!
Nem akarta, hogy lefotózzák, igaz?
Így van.
Ennél egyértelműbb nem is lehettem volna.
Ennek ellenére elkészítették a fotókat.
Sajnos igen.
Milyen lépéseket tettek annak érdekében,
hogy felhívják a szülőket, és engedélyt kérjenek a fényképezéshez?
Nem hívtuk fel a szülőket.
Lemaradtam a halloweenről, a hálaadásról, a szülinapomról,
és másra sem tudtam gondolni, mint hogy mikor mehetek haza anyához.
47 NAPJA ÁLLAMI GONDOZÁSBAN 2016. NOVEMBER 29.
Szia, Maya! Hogy vagy, édesem?
Nem érzem jól magam.
Nem érzed jól magad?
Minden olyan nehéz!
Sokat sírok.
Semmit nem segít a tramadol?
Nem, semmit.
- Mi mást kapsz még fájdalomra? - Semmit.
Nagyon sajnálom, kicsim.
Bárcsak ott lehetnék, hogy simogassalak és megöleljelek.
Jó lenne.
Megkaptad a levelet, amit írtam?
- Cathi nénitől? - Nem.
- Mi? - Cathi néninél nincs semmiféle levél.
Pedig küldtem Charlotte-tal.
Akkor nála érdeklődjön!
Rendben.
Tudtál beszélni az ügyvédeddel?
Igen. Ma is eljön.
Jól van. Csak meg akartam győződni róla, hogy tudtok beszélni.
Mondjuk telefonon nem, mert nem telefonálhatok.
Hogy érted, hogy nem telefonálhatsz?
Nem börtönben vagy, és nem is koncentrációs táborban.
- Anyuka! - Igen?
Csak meg kell kérnie a nővért, hogy segítsen. Ez minden.
Rendben.
Milyen volt a hálaadás?
Nem valami jó.
Tudom.
Ez volt életem legrosszabb hálaadása.
Nem értem, miért történik ez az egész.
Hát, igen… Nehéz. Bonyolult ügy.
Semmi rosszat nem tettünk, és most mégis szenvednünk kell.
Tudom. Nagyon sajnálom, drágám.
Nagyon sajnálom. Légy erős, oké?
Aha.
Mindennap imádkozom.
Én is.
Légy erős!
Igyekszem.
Jól van.
Most el kell búcsúzniuk.
Mennem kell, van egy kis dolgom.
Jól van.
- Köszönöm, Maya. Szeretlek. Szia! - Szeretlek, anya. Szia!
Nem tudom, hogy amiatt, mert a kezelésekről kérdezte Mayát,
és arról, miket kap,
vagy mert olyasmiről beszélt vele, amiről nem szabadott,
de Cathi Bedy azzal vádolta Beatát,
hogy helytelen magatartást tanúsított a beszélgetés során.
Megpróbálta felfüggesztetni Beata előjogait.
Akármilyen erős is, ez földhöz vágta Beatát.
NEM BÍROK ÍGY ÉLNI TOVÁBB
SZÍVTELEN SZÖRNYETEGEK, AKIK APRÁNKÉNT TÖNKRE TESZNEK
Mr. Kowalski, tudott róla, hogy a neje ellen
a Sarasota Megyei Rendőr-főkapitányság nyomozást folytat?
Sosem tájékoztattak, hogy nyomozás van folyamatban.
Ha jól tudom, rögzített vallomást adott Graham nyomozónak.
Így van?
Igen, leültem vele beszélni, de nem tudtam, hogy felvétel készül róla.
Nem egyeztem bele a felvételbe.
Közölte vele, hogy gyermekbántalmazás ügyében eljáró nyomozó?
Minden bizonnyal nálam volt a jelvényem, és igen, valószínűleg bemutatkoztam.
Engedélyt kértem kikérdezni.
Leültünk és beszélgettünk egy jót.
HANGFELVÉTEL GRAHAM NYOMOZÓ KIKÉRDEZÉSÉRŐL
Mesélne kicsit a feleségével való kapcsolatáról?
Olyan, mint minden házasság. Egyszer fent, egyszer lent.
És természetesen nem mindig egyezik a véleményünk.
Előfordultak nézeteltérések Maya ellátása kapcsán?
Nem, és ismerem a feleségem.
Sokszor hajnali háromig ébren volt és kutakodott, olvasott.
Szóval én hiszek neki és az orvosoknak.
Elsősorban az orvosoknak.
Lehetséges, hogy Maya az édesanyja figyelméért küzd?
A kedvében akar járni?
„Anya azt akarja, hogy betegek legyek, szóval az leszek.”
Egek! Remélem, nem.
Ne higgye, hogy a szeretet, a gyengédség, a törődés kizárja a bántalmazást.
- Együtt is jelen lehetnek. - Értem.
Sok mindenben nem értünk egyet, de mondok valamit.
Soha nem ártana szándékosan a gyermekeinek.
Erre mérget vehet.
- Szereti a feleségét? - Szeretem, persze.
Én csak…
Elég rámenős tud lenni,
és emiatt minden egyre rosszabb.
Egyszerűen nem akar együttműködni.
- Ez egy bonyolult ügy. - Hogyne.
És fennáll az esélye annak,
hogy bűncselekménnyel fogják gyanúsítani,
szóval tudnom kell: védelmezi vagy bűnrészes?
A gyermekeimet védelmezem.
Valóban a gyermekei az elsők?
Esküszöm az életemre, a gyermekeim életére!
Ne esküdözzön! Már holnap sittre vágom magukat,
- ha azzal Mayát védem. - Vágjon, ha megérdemlem!
- Gondolkodás nélkül. - Ezt el is fogadom.
Kérdezek valamit. Ha holnap hazaengednék Mayát
azzal a feltétellel, hogy nem érintkezhet az édesanyjával, betartaná az előírást?
Igen.
Nem is kérdés.
Beata ellen akarták fordítani Jacket?
Feltételezem, hogy igen.
Megkönnyítette volna a dolgukat.
Azt mondta, ha választania kell, a gyermekeit választja.
Ezt kell mondania.
Ha mást mond, felhasználják ellene.
Ez az egyetlen helyes válasz.
Hazamentem. Elmondtam Beatának, mi történt.
„Tessék, mit mondtál neki? Miért tetted ezt? Miért…”
Mondtam, hogy nincs rejtegetnivalóm.
Elmeséltem, hogy az egészet rá akarják kenni,
ez pedig óriási feszültséget generált itthon.
Biztos vagyok benne, hogy úgy érezte, elárultam.
63 NAPJA ÁLLAMI GONDOZÁSBAN 2016. DECEMBER 15.
Ms. Bedy, említette, hogy ön szerint Maya boldog volt, kivirult
az ön és a kórház gondozása alatt.
Igen.
Maya fájdalom nélkül mozgatta a lábait és a kezeit.
Lejárt játszani a zongorán,
és sokat jött-ment a kórházon belül.
Szemmel láthatóan jobban volt.
Önnek mi a válasza erre?
A CRPS egy betegség.
Minden nap kicsit máshogy néz ki.
Vannak napok, amikor meg tudok csinálni dolgokat,
máskor pedig ugyanazokra képtelen vagyok.
Attól függően, milyen napom van, mást-mást látni.
Szóval tévedtek.
Ha fájdalomról van szó, ha egy gyermeknek fájdalmai vannak,
azt látni lehet, vannak tipikus tünetei, melyeket azonban Maya sohasem tanúsított.
Tisztelt bíró úr! Szeretettel: Maya
Üdvözlöm, Maya vagyok. Szerettem volna írni önnek.
Először is köszönöm, hogy foglalkozik az ügyemmel.
Tudom, hogy tudja, hogy haza akarok menni.
Szörnyen éreztem magam az elmúlt napokban.
Egyre rosszabb és rosszabb.
Egyvalamit kérek karácsonyra. A családomat.
Mindennap sírok, nagyon szomorú vagyok.
El sem köszönhettem az anyukámtól.
Mindennap azért imádkozom, hogy hazamehessek.
2016. decemberének közepén
meghallgatást, státuszértekezletet tartottak.
Ilyenekre rendszeresen sor került,
és Varinia Van Ness volt a társügyvédem.
A gyermeket CRPS-sel diagnosztizálták, a szülők pedig pontosan ezzel kezelik.
A szülőknek alkotmányos joguk úgy kezelni őt, ahogy jónak látják.
Szóval hacsak…
Egy pillanat! Az orvos szerint a CRPS csak egyike a diagnózisoknak.
Dr. Smith teljes egészében mást mond.
Kész hatalmi harc volt.
De bármit mondtunk,
a bíróság újra és újra
a kórházi dolgozók és Dr. Sally Smith pártjára állt.
Nem a bíróság vagy ők döntik el,
mi a helyes diagnózis vagy kezelés,
hanem a szülők.
Ez nem is kellene, hogy kérdés legyen. Nem is kellene itt lennünk, bíró úr!
Miss Van Ness, higgadjon le!
- Kérdezhetek még valamit? - Hogyne.
Van rá mód, hogy egy pillanatra láthassa az édesanyját, megölelhesse őt?
Attól tartok, nem.
Ma nem.
Sosem értettem,
miért tagadták meg tőle a gyermeke ölelését.
Egyet biztosan mondhatok: aznap, mikor eljöttünk,
Beata teljesen maga alatt volt.
Összetört.
Sajnos mai napig bennem van,
hogy azt az ölelést egyikünk sem adhatja vissza.
Nincs többé.
Ön szerint, ha akkor megölelheti, máshogy végződött volna?
Igen.
Biztosan.
Aznap hivatalosak voltunk a szomszédba egy gyerek születésnapi zsúrjára.
Azt mondta: „Becsomagolom az ajándékot.
De én nem megyek.
Lefekszem, migrénem van.”
Kyle és én elmentünk.
Amikor hazaértünk,
a háló ajtaja zárva volt.
Azt hittük, alszik.
Szóval úgy döntöttünk, leülünk tévézni.
Valamivel később
valaki kopogott.
A bátyja volt az, Peter.
Körbejárta a házat.
Besétált a garázsba.
Elüvöltötte magát…
Az életben nem felejtem el.
A nevemet kiabálta lengyelül.
Jacek.
Ahogy üvöltött, már tudtam.
911, mondja el pontosan, mi történt!
Felakasztotta magát a garázsban.
Anya!
- Ne… - Maradjon vonalban!
Mennyi idős?
Negyvenkettő.
Édes Istenem!
- Anya! - Ne, nem mehetsz be!
Küldök segítséget. Kérem, hagyjanak mindent érintetlenül.
Rendben, csak kérem, küldjön valakit!
Már úton vannak.
Utalt a felesége bármilyen módon arra, hogy mire készül?
Nem, de a lányunknak van egy betegsége, és minden onnan indul.
A betegség önmagában is elég borzasztó.
- Az ügyvédem az. Felvehetem? - Hogyne.
- Szia, Debra! - Te jó ég!
- Annyira sajnálom! - A gyomrom felfordul.
Nagyon sajnálom.
Kikészültem. A bíró hihetetlenül rideg volt.
Tudom, hogy ez az oka.
Hogy elutasította őt.
Ez ölte meg.
Egész úton hazafelé csak erről beszélt.
Fogalmam sincs, hogyan mondom el Mayának.
Nem közölhetem vele, majd sétálhatok ki.
Jól van.
Köszönöm, Deb. Szia!
Emlékszem, mikor Jack felhívott azzal, hogy a felesége öngyilkos lett.
Le voltam sújtva.
Nem jött, hogy elhiggyem.
FELADÓ: BEATA KOWALSKI TÁRGY: LEVÉL LEE E. HAWORTH BÍRÓNAK
De az üzenet, amit Beata Haworth bírónak hagyott,
egyértelműen mutatja,
hogy egyetlen célja a lánya kiszabadítása volt.
Nagyon aggasztotta, hogy mi fog történni
a Mayára erőltetett kezelés miatt.
REMÉLEM, FELELŐSSÉGET VÁLLAL MAJD „A LÁNYOM FIZIKAI LEÉPÜLÉSÉÉRT,
El akarta érni, hogy a gyermekét kiengedjék onnan.
És nem látott más megoldást.
VIGYÁZZ MAYÁRA, ÉS MINDENNAP MONDD EL NEKI, MENNYIRE SZERETEM!
KÉRLEK, MONDD MEG KYLE-NAK, HOGY ŐT IS NAGYON SZERETEM, ÉS REMÉLEM,
ERŐS, JÓSZÍVŰ, ISTENFÉLŐ FÉRFI LESZ BELŐLE, AKIRE REMEK JÖVŐ VÁR!
SAJNÁLOM, DE NEM BÍROM TOVÁBB ELVISELNI MAYA HIÁNYÁT,
ÉS HOGY BŰNÖZŐKÉNT KEZELNEK.
NEM BÍROM NÉZNI A LÁNYOM SZENVEDÉSÉT.
MAYA MÁR HÁROM HÓNAPJA NINCS VELÜNK! SZERETLEK! BEATA
A BEATA HALÁLA UTÁN MEGTALÁLT E-MAIL-ÜZENET
1. SZ. ORVOS – MA MEGTUDTAM, HOGY A KETAMINOS LÁNY ANYJA ÖNGYILKOS LETT.
A JÓSLATOM SAJNOS BEVÁLT.
2. SZ. ORVOS – TE JÓ ÉG, EZ BORZASZTÓ!
TUDOM, HOGY HELYESEN CSELEKEDTÜNK, DE AKKOR IS K***A SZ***L ÉRZEM MAGAM.
1. SZ. ORVOS – NÁLAM NEM Ő AZ ELSŐ ANYUKA, AKI EZT TESZI.
A GYERMEKET NÉZVE HATÁROZOTTAN JÓL CSELEKEDTÜNK.
Szia, anya!
Szia, Maya!
Milyen napod van, életem?
Nagyon-nagyon hiányzol, anya!
Te is nekem.
A nap minden pillanatában hiányzol.
Hiányzik, hogy hazaérj a munkából.
Hogy megöleljelek, hozzád bújjak.
Hiányoznak a közös medencézések.
Minden hiányzik.
Csak hunyd le a szemed, és képzeld azt, hogy ott vagyok.
Tudom, hogy nem ugyanaz, de légy erős, és ne veszítsd el a reményt!
Szenvedek. Haza akarok menni!
Mindent megteszek. Ígérem.
Nem sokkal Beata halála után
megengedték, hogy elvigyem Mayát
egy Rhode Island-i specialistához,
dr. Choprához.
Megvizsgálta,
és megerősítette, hogy CRPS-e van.
Elküldte a jelentést a bíróságnak.
Nem sokkal azután pedig Maya ismét a gondozásomba került.
92 NAP ÁLLAMI GONDOZÁS ALATT ÁLLÁS UTÁN 2017. JANUÁR 13.
Nagyon jó újra látni, Maya!
Örülünk, hogy itthon vagy.
Szeretnél együtt imádkozni?
Igen.
Uram, Jézus, szent véred által
szabadítsd meg Mayát és családunkat.
Egész életünket terád bízom.
Vigyázz mindenünkre, vigyázz Mayára!
Ámen.
4 ÉVVEL KÉSŐBB 2020. DECEMBER 15.
Anya nagyon jószívű volt.
Odaadó, hűséges, intelligens.
Nehéz megfelelő jelzőket választani,
mert amikor anyukámra gondolok,
úgy érzem, nem lehet leírni csupán néhány szóban.
Három teljes hónap fogság után
megtudni azt, hogy úgymond visszatérhetek a normalitásba,
fantasztikus érzés volt.
Úgy éreztem, minden imám meghallgattatott,
a családom minden imája meghallgattatott.
De elveszítettem az egyik legfontosabb embert az életemben.
Valakit, akitől el sem búcsúzhattam.
Ez volt benne a legrosszabb.
Azt hittem, újra láthatom őt,
még ha egy teljes évbe telik is.
De amikor elmondták, hogy ez soha nem fog megtörténni…
Tartsunk szünetet, rendben?
Hozok egy kis vizet, jó?
Miután 2017-ben kiengedték,
követnünk kellett a bíróság utasításait.
Nem kaphatott ketaminkezelést, így a lassabb utat kellett választanunk.
Több mint egy év fizioterápia kellett ahhoz,
hogy a kerekesszéket mankóra cserélje.
További egy év, hogy sétálni tudjon.
De még mindig voltak fájdalmai.
Erős fájdalmai.
És bármikor visszaeshet.
Maya már tud járni.
Igen, Maya már tud járni.
Bár az alsó végtagok nem teljesen egészségesek.
...álljon fel. Ügyes!
Hatalmas eredményeket ért el,
de CRPS-e van,
és egész életében ezzel a diagnózissal kell élnie.
Igyekszünk élni az életünket.
De a gyermekeim örökre megváltoztak.
Nagyon nehéz megérteni, mi járhatott Beata fejében.
Miért gondolta, hogy csak így szabadíthatja ki Mayát.
Borzasztóan hiányzik.
De olykor azért dühös is vagyok.
Nagyon nehéz mindkét szülő szerepét betölteni.
És akármennyire igyekszem, az anyjukat nem tudom pótolni.
Hiszem, hogy valami jó is származik majd mindebből.
Több mint öt éve dolgoztam riporterként.
Tudtam, hogy az igazsághoz vezető út
nem abból áll, hogy elfogadom, amit látok, megkérdőjelezés nélkül.
Ebben pedig egyértelműen volt mit megkérdőjelezni.
2019-ben épp a Sarasota állambeli gyermekjóléti szolgálatról írtam,
amikor szembejött velem a Kowalski család esete.
Tragikus volt és bonyolult.
Amikor megtudtam, hogy Beata Kowalski öngyilkos lett,
teljesen ledöbbentem.
Tudtam, hogy írnom kell róla, méghozzá a lehető legtényszerűbben.
Elkezdtem hát kutakodni.
Ennek részeként beszéltem a Kowalski családdal.
Dr. Sally Smitht is felhívtam, hogy megkérdezzem az ő verzióját,
és váltig állította, hogy semmi rosszat nem tett.
Aztán megtudtam, hogy Dr. Smith véleménye
nem egyezett más orvosokéval, ideértve Maya kezelőorvosait is,
dr. Kirkpatricket és dr. Hannát.
2019 januárját írtuk, amikor kiment a cikk Kowalskiékról,
és azt gondoltam, ennyi, jöhet a következő cikk.
De ekkor elkezdtek özönleni a hívások és az e-mail-üzenetek,
és rájöttem, hogy Kowalskiékon kívül még rengetegen érintettek.
Felvétel! Vigyázzatok Mayára!
- Ashley, csapó kettő. - Vigyázzatok Mayára!
Vivianna, csapó egy.
Amikor elolvastam a Sarasota Herald Tribune cikkét,
Rájöttem, hogy sokkal többről van szó, mint gondoltam.
Pápá!
A felismerés, hogy ilyen sokan élték át ugyanezt…
Hihetetlen. Nem jött, hogy elhiggyem.
Rohama volt, kiakadt a szeme, reszketett.
Nem lélegzik. Alig érezhető a pulzusa.
Elkezdett hányni.
Majd apró zúzódások jelentek meg rajta.
Berohantam vele a kórházba.
- Hívom a 911-et. - …911-et.
Azonnal hívtuk a 911-et, ahogy azt kell.
Csak ülök az asztalomnál, és elárasztanak a hasonló történetek.
Szülők, akik orvoshoz fordultak segítségért,
és végül a rendszer célpontjává váltak.
Bordatörést és koponyaűri vérzést találtak.
Régi és új koponyaűri vérzést észleltek.
Mondom: „Ezt hogy érti? Mije van?
A zúzódások miatt hoztam be.”
És akkor találkoztam Sally Smithszel.
Elkeseredettek, kétségbeesettek.
És mi a közös mindannyiukban?
Dr. Sally Smith és a Johns Hopkins Gyermekkórház.
Alig tíz perces találkozás után
a férjemet letartóztatták súlyos gyermekbántalmazásért.
Minket lecsuktak, a gyerekek pedig nevelőszülőkhöz kerültek.
Ezek a családok azért mentek oda, hogy segítséget kérjenek gyermeküknek,
erre bilincsben sétáltak ki.
Immár 30 éve én vizsgálok meg majdnem minden gyereket,
aki a Gyermekkórházba kerül.
Értelmes, jószívű, odaadó embernek tartom magam,
és nem azzal a céllal kelek fel reggel, hogy családokat tegyek tönkre.
A kórházban…
az, ahogyan az anyukámról beszéltek…
gyomorforgató.
ORVOS – CSAK TUDD, MÚLT ÉJJEL ÁTVITTÜK EGY VIDEÓSZOBÁBA.
ÁGYBAN VAN, ÖLÉBEN EGY LAPTOPPAL VAGY VALAMIVEL.
SALLY SMITH – FIGYELNÜNK KELLENE, MIT CSINÁL ONLINE.
BÁRMIT KINÉZEK AZ ANYJÁBÓL…
Próbáltak meggyőzni, hogy az anyukám csinált velem valamit.
Hogy csak kitalálta a CRPS-t.
Nonszensz az egész.
Most már tudom.
Eleinte kétségkívül össze voltam zavarodva,
később viszont dühhé alakult át.
Kórházban feküdni, konkrétan fogságban,
távol a családomtól, a barátaimtól, az iskolától
és mindazoktól, akiket szeretek…
Nagyon frusztráló volt.
De magamban tartottam.
Mert a szüleim mindig arra tanítottak, hogy legyek jó és tisztelettudó,
és ezt is tettem.
Tudja, mit?
Próbáltunk együttműködni.
De semmi nem változik, ha hallgatunk.
Felelősségre kell vonnunk a Johns Hopkinst azért, amit tettek.
Igazságot akarunk anyának.
Tudatni szeretném önnel, hogy a telefonhívást rögzítem.
Rendben?
Jól van.
Van egy vizsgálat, amit el kellett volna rendelni,
és érdeklődnék, hogy erre sor került-e.
Nem látom, hogy elrendelték volna.
Az egyik a memantin volt,
a másik pedig…
Hagyott üzenetet, ezt biztosan tudom, majd később e-mailt is írt.
- Elég, Beata! - A bíró megengedte a saját telefont.
- Benne van a végzésben. - Állítsa le a felvételt!
Beata ápoló volt, nem ügyvéd.
De valahogy mégis tudta, mit művel a kórház.
Mindent dokumentált.
Minden e-mailt, minden iratot, minden telefonhívást.
Ennek köszönhető, hogy pert tudunk indítani.
Mert ha valótlanságot állítanak,
fel tudjuk mutatni az igazságot.
A telefonhívásokat hallgatva anyaként mindent megértettem.
Átéreztem Beata frusztrációját.
Mint egy kuktafazék.
Éreztem, ahogy felgyülemlik benne a nyomás.
Ügyvédként megtanultuk kizárni az érzelmeinket,
de most nem sikerült.
Elképzeltem, hogy az én gyermekemmel történik.
Hogy olyan baja van, ami óriási fájdalommal jár,
de végre van egy orvos, aki szerint van remény.
Ezt egy szempillantás alatt elvették tőlük.
A legtöbben feladják.
Nem önszántukból,
hanem mert egy óriásvállalattal és az állammal álltak szemben.
Nincs lehetőségük, anyagi hátterük, lelkierejük vagy jogi segítségük
harcba szállni, így rábólintanak az esetkezelési tervre.
Az ügyvédem az esetkezelési tervet vélte a legbiztosabbnak és leggyorsabbnak.
Az esetkezelési terv keretében a szülő vállalja, hogy megteszi,
amit az állam kér tőle.
Olyan, mint egy ellenőrzőlista a gyermek visszaszerzéséhez.
INDULATKEZELÉSI TESZT
PÁRTERÁPIA
Egyszerűbb végigcsinálni az esetkezelési tervet,
ha ártatlan is vagy.
Az esetkezelési terv aláírásával azonban
a kórház mentesül a felelősség alól.
Kowalskiék nem írták alá.
Beata nem volt hajlandó.
Tudta, hogy igaza van, és kész volt harcolni.
Nem tudom, hogy előrelátóak voltak-e,
de egy biztos, kitűntek.
Ha nem lett volna ilyen agresszív, most nem tudnánk perelni.
Így viszont pert indítunk a kórház,
Dr. Sally Smith és a Suncoast ellen
„érzelmi megrázkódtatás szándékos okozása” vádjával.
Ez azt jelenti, hogy tudták, mit tesznek,
és hogy az önártalom felé taszítják őt,
ezért pedig – megrovásként – büntető kártérítést kellene fizetniük.
Ez a fiatal lány, Maya mindannyiunk számára reményt jelent.
Hátha végre valaki megállítja Sally Smitht és a rendszert.
Hallatni akarják a hangjukat.
El szeretnék mondani a történetüket,
és azt akarják, hogy a kórház és Dr. Sally Smith meghallgassa őket.
Szeretném, ha az emberek látnák, nem hazudtam,
és a hasonló helyzetbe kerülő családok sem hazudnak.
CRPS-em van.
Nem az anyukám betegített meg.
Szeretném, ha hinnének nekem.
Miss Kowalski, lenne szíves felemelni a jobb kezét?
Esküszik, hogy az igazat, a színtiszta igazat és csakis az igazat vallja?
Igen.
Felvételrögzítés kezdete: 2020. augusztus 28., 09:57.
Ezennel kezdetét veszi Kyle Kowalski meghallgatása.
Felvételrögzítés kezdete: 2021. október 15., 09:01.
Immár öt éve, hogy úgy döntöttünk, bepereljük a Johns Hopkinst.
Éjjel nem is alszunk. Folyton ez jár a fejünkben.
Időpont: 14:21. Felvétel vége.
Brutális.
Kértek másodvéleményt,
amikor szakembert kerestek a ketaminkómához?
Nem tudok róla.
Sajnos az egyetlen ember, aki erre válaszolhatna, halott.
A néhai felesége, Beata Kowalski?
Pontosan.
Tanúvallomásod hatodik paragrafusában azt állítod, idézem:
„elutasítom az orvosokat és a kórházakat”.
- Látod? - Igen.
Miért utasítod el az orvosokat és a kórházakat?
Szerintem ez elég egyértelmű.
Amikor legutóbb kórházban voltam,
három hónapig fogva tartottak.
Képtelen vagyok orvoshoz járni. Gyűlölöm őket. És gyűlölöm a kórházakat.
Rendben.
Amikor legközelebb kihallgatja a lányomat, lenne szíves más taktikát alkalmazni?
Nehezen viseli, óvatosnak kell lennie.
Főleg egy ilyen fiatal lánnyal.
Emlékszem,
hogy a nővérek kibeszéltek.
„Hazudik. Egy szavát se hidd el!”
„Nem is fáj semmije.” Ilyeneket mondtak nekem.
Ilyeneket mondtak másoknak.
Fogalma sincs, mekkora trauma volt ez számomra.
Még van mersze megkérdezni, miért rettegek a kórházaktól?
Maga normális?
Az anyám meghalt, és soha többé nem láthatom!
Soha!
Az iskolában azt kell hallgatnom, hogy más lányok
bevásárló körúton voltak az anyukájukkal.
Hogy nekik megadatnak ilyen apró csodák.
Van fogalma róla, milyen érzés ott ülni és ezt hallgatni?
Komolyan kérdezi?
Traumatizáltak!
- Szeretnél szünetet tartani? - Igen.
Jól van. Leállítjuk a felvételt.
A KOWALSKI CSALÁD ÜGYVÉDEINEK IRODÁJA 2022. ÁPRILIS
A tárgyaláshoz vezető előkészületek utolsó szakaszában vagyunk.
Szóval éjszakába nyúlóan dolgozunk. Iratok repkednek mindenfelé.
Csak még egy utolsó indítvány, csak még egy szakértő…
Mindannyian dr. Hannához járnak ketaminkezelésre?
Nemrég pedig elkezdtünk utánanézni a kódoknak,
amelyek alapján a kórház a biztosítótársaságoknak számlázott,
és kiderült, hogy három havi CRPS-kezelést számlázott ki.
Ez pont az a betegség,
amelyről Sally Smith azt állította a bíróságon, hogy nem áll fenn Mayánál,
és csak a szülők találták ki.
Szóval a másik oldalnak nehéz dolga lesz.
Ezért harcolnak foggal-körömmel az ellen,
hogy esküdtszék elé kerüljünk.
Megtudtuk, hogy a kórház felfogadta a mi elsőfokú bíróságunk felett álló
Második Körzeti Fellebbviteli Bíróság egy korábbi bíráját,
szóval a Johns Hopkins hihetetlenül erős jogi képviselettel rendelkezik.
Április 4-én esküdteket választunk,
és indulhat is a per.
Szia, Maya!
Hol van Kyle?
- Itt van. - Helló!
- Hogy vagy, pajtás? - Jól.
Nos, tegnap reggel
érkezett egy végzés, miszerint kezdődhet a tárgyalás.
Teljes mámorban úsztunk.
Aztán fél kettő fele
érkezett egy másik végzés a Fellebbviteli Bíróságtól,
hogy felfüggesztik.
Úgyhogy…
hétfőn nincs tárgyalás.
Rendben leszel, Maya?
- Azt hiszem. - Elkapjuk őket.
- De… - Meglesznek.
Csak még egy kis idő.
Hány éve halljuk ezt?
Maya, figyelj!
Mondok valamit.
Tudják, hogy tárgyaláson esélyük sincs,
ezért tesznek meg mindent, hogy távol tartsanak a tárgyalóteremtől.
Semmitől sem tartanak jobban,
minthogy a három Kowalski feláll a tanúk padjára elmondani a történetét.
Csak állhatatossággal győzhetünk.
MIUTÁN NÉGY ÉVE VÁRJÁK, HOGY BÍRÓSÁG ELÉ ÁLLJANAK,
A FELLEBBVITELI BÍRÓSÁG ELHALASZTOTTA A TÁRGYALÁST,
AMÍG DÖNTÉS NEM SZÜLETIK A BÜNTETŐ KÁRTÉRÍTÉS ENGEDÉLYEZÉSÉRŐL.
Félnek bíróság elé kerülni.
Mindent megtesznek, hogy ne jussunk oda, hogy minél későbbre halasztódjon.
Tartok a családszintű kudarctól.
Anya elvesztése,
majd a stressz, amit apának okozott ez az egész,
hogy csak ő maradt nekünk, és még ezzel is küzdenie kell…
Nem akarom hogy nap mint nap ezzel a tudattal éljünk.
Milyen tudattal?
Hogy veszítettünk.
Hiába ejtik a vádat vagy változtatják meg az ítéletet, a kár már bekövetkezett.
A gyermekek sérültek,
a szülők jóhíre romba dőlt.
Hiába ejtették a vádakat és mondták ki az ártatlanságom,
rengetegen írták, hogy remélik, megölöm magam,
hogy a gyerekeimnek nevelőszülőknél a helye,
és hogy remélik, sosem kapom vissza őket.
Megpróbáltak szétválasztani minket az apjukkal.
Azt akarták, hogy veszekedjünk és egymást hibáztassuk.
Sok barátot veszítettem.
Elveszítettem az otthonomat, a munkámat.
A lányomat.
Megtanultam nem gondolni rá, mert végre itthon van, és…
Elnézést.
Senki nem fizeti vissza, amit ügyvédekre és szakértőkre költöttünk.
Eladósodtunk. Majdnem csődöt jelentettünk.
Őrület.
Több mint 300 napot töltöttem rács mögött, mielőtt végre ejtették a vádakat.
Tönkretették az életemet.
Ijesztő a gondolat,
hogy valakinek a szava ilyen sorsfordító lehet.
Nagy a nyomás a gyermekvédelmi szakorvosokon,
hogy egyértelműen kimondják,
mi gyermekbántalmazás és mi csupán baleset.
De az ilyen esetek túl bonyolultak, nem feketék vagy fehérek.
Gyakran szürke zónába esnek.
Így amikor egyetlen embernek minden szava aranyat ér,
elkezd latba esni a véleménye, az értelmezése, a perspektívája,
és az elfogultság is egyre nagyobb szerepet kap, ami veszélyes.
2016 óta minden évben küldök Sally Smithnek egy karácsonyi lapot,
rajta egy családi fotóval,
hogy emlékezzen rá, kiket akart szétválasztani, sikertelenül.
Egyik évben vissza is írt, amin nagyon meglepődtem.
A következőket írta:
„Kedves Mr. és Mrs. Graham! Ismét megkaptam a kártyát,
és sajnálom, hogy még mindig haragszik
a fiukkal kapcsolatos vizsgálatban betöltött szerepem miatt.
Nyugtalanítóan sok a gyermekbántalmazás Pinellas megyében.
Tudom, meg van róla győződve, hogy önöknél nem ez állt fenn.
Írta, hogy Tristannél egyéb diagnózist állapítottak meg.
Ha módjában áll,
hálás lennék, ha megosztaná velem,
hogy a jövőben megfelelően járhassak el.
Igyekszek alapos és igazságos lenni.
Minden bizonnyal
jobban oda kell figyelnem a 'szürke zónákra'.”
Ha léteznek is szürke zónák,
ott is az ő véleménye dönt.
Megannyi eset,
megannyi érintett és ártatlanul megvádolt család.
Hányszor tévedhet és tehet tönkre életeket valaki, mielőtt azt mondják:
„Elég volt! Ideje változtatnunk néhány dolgon.”
Mi kell hozzá?
2022. ÁPRILIS 5-ÉN A KOWALSKI CSALÁD LEHETŐSÉGET KAPOTT,
HOGY UTOLJÁRA INDÍTVÁNYOZZA A TÁRGYALÁS FOLYTATÁSÁT.
Semmi baj.
Jól van, semmi baj.
H jelű tárgyalóterem.
Megakadályozták a hétfői esküdtválasztást.
Ma kedd van,
és kaptunk egy utolsó lehetőséget odaállni a bíró elé, és…
kideríteni, hogy folytatódhat-e az ügy,
kezdve holnap az esküdtválasztással.
Ha nem, valószínűleg további egy évig így is marad.
Jó volna leszállni erről a vonatról. Borzasztó menet volt.
Múlt éjjel írtam egy nyilatkozatot,
amit szeretnék felolvasni a bíróságon,
és remélem, hogy most az egyszer végre meghallgatnak.
Szeretném, ha tudnák, hogy anya jó ember volt.
Szeretném, ha tudnák, hogy erős és határozott volt.
Azt hiszem, főleg miatta megyek el.
Mindennél fontosabb számukra a tárgyalás. Enélkül nem tudják lezárni a múltat.
Kell, hogy elmondhassák a történetüket.
A történteket nem hozza helyre, de legalább… továbbléphetnek.
Álljanak fel! A Sarasota megyei 12. Körzeti Bíróság megkezdi ülését
Hunter Carroll bíró elnöklése alatt.
Kérem, foglaljanak helyet!
Kétezer ügyet kellett áttennem, hogy ez a mai nap megvalósulhasson,
de lassan bezárul a lehetőség, hogy bíróság elé vigyék az ügyet.
Legalábbis így gondolom.
Megértem, bíró úr,
de fennállnak enyhítő körülmények,
és ha kell, lefaragok a vádakból,
és csak a minimummal, a biztossal megyünk tovább.
Hogyan gondolta megkerülni a Fellebbviteli Bíróság által elrendelt felfüggesztést?
Olyan nincs, hogy esküdteket választhatok, de tárgyalást nem tarthatok.
Tudtommal az esküdtválasztás
nem esik a Bíróság hatáskörén kívül,
és mindent megteszek, ami csak szükséges,
hogy az ügyet a megadott időn belül előterjesszem.
Mi a válasza, Mr. Altenbernd?
Nem értem, hogy működhetne.
Jelenleg azt látom,
úgy gondolom, hogy túl sok a bizonytalanság,
úgyhogy eltávolítom az ügyet a tárgyalásra kitűzöttek jegyzékéből.
Elrendelem az ügy tárgyalásának felfüggesztését
legalább 2022. május 4-ig vagy a Fellebbviteli Bíróság határozatáig.
Van egyéb megbeszélnivalónk?
Igen, bíró úr.
Jelen van a Kowalski család, és felszólalnának, ha megengedi.
Ez kissé szokatlan. Mr. Hunter, ön mit gondol?
Nem értem, mire megy ki a játék. Nem tartom jó ötletnek.
Azt hiszem, jobb, ha ennyiben maradunk.
A meghallgatást berekesztem, a határozatot kiküldöm.
Rendben, köszönjük.
- Én is köszönöm mindenkinek. - BÍró úr!
Álljanak fel! A bíróság visszavonul.
Nem…
A BÍRÓ MEGERŐSÍTETTE, HOGY A TÁRGYALÁST HATÁROZATLAN IDŐRE ELHALASZTJÁK,
MÍG A MÁSODIK KÖRZETI FELLEBBVITELI BÍRÓSÁG EL NEM DÖNTI,
HOGY A PER KERETÉBEN IGÉNYELHETŐ-E BÜNTETŐ KÁRTÉRÍTÉS.
Igen.
Szívtelen gazemberek.
Újra és újra belénk rúgnak.
Le se szarják.
Elhallgatnál? Nem bírom tovább hallgatni!
Gyere ide!
Nem igazság, apa! Sosem lesz vége!
Sosem lesz vége!
Semmi sem működik.
Minden éjjel imádkozom.
De semmi. Nem segít.
A gyerekek teljesen összetörtek.
Én is összetörtem.
Megvisel.
De ha feladjuk és elhallgatunk,
újra meg fog történni.
Csak idő kérdése.
Ez nem csak a Kowalski családot érinti, és nem csak Floridában történik.
Országszerte családok ezrei
állnak ki és mesélik el, miként vádolták meg őket bántalmazással.
Egyesek évekre a jogrendszer hálójában ragadnak, vádak ellen harcolva.
Vannak, akik máig börtönben vannak.
A Kowalski család értük is kiáll.
Megpróbálják felhívni a figyelmet erre
a szégyenbe és titokzatosságba burkolt problémára.
Száguldoznak.
Ablakokat, mindent bezártunk.
Szeretnénk, ha Beata hallatni tudná a hangját.
Fókusz beállítva?
Hogy Maya hallathassa a hangját.
Igen. Remek. Köszönöm.
Jól vagy?
Szeretnék beszélni.
De… sírás nélkül nem megy.
Utálok sírni.
Nincs semmi baj, ha sírnod kell.
Természetes.
Most neked kell kiállnod magadért, mert anya nincs ott.
Csak hunyd le a szemed, és képzeld azt, hogy ott vagyok.
Tudom, hogy nem ugyanaz, de erősnek kell lenned.
Ha ezt valaha megnézed, tudd, hogy nagyon szeretlek, anya.
Millió puszi.
Tudni fogod, hogy én küldtem.
„Drága anyukám!
Az, hogy az egész élet elcseszett, mióta te elmentél,
az univerzum legnagyobb elbagatellizálása.
Apa, Kyle és én meg kellett tanuljunk alkalmazkodni a hiányodhoz.
Apa a szomszédoknál fest, ezzel próbálja elvonni a figyelmét.
Kyle a horgászatba merülve próbálja elfelejteni a jelent.
Amikor belefáradtam abba, hogy minden energiámat a tanulásba fektessem,
elkezdtem minden szabad percemet a barátaimmal tölteni,
házon kívül, az emlékektől távol.
De amint újra betesszük a lábunkat a házba,
a valóság arcon csap.
Hiányzol nekünk.
Hiányzol nekem.
Öt éve ígérgetik a tárgyalást.
Mégis úgy tűnik, minél közelebb a napja,
annál távolabb kerül.
Bár megtörtünk, nem adjuk fel.
Harcolunk érted,
harcolunk azért a több ezer családért,
akik ugyanilyen sajnálatos helyzetbe kerültek.
Egyszer eljön a mi napunk. Szeretlek.”
Én is szeretlek.
A család alapköve a szeretet.
Az őszinteség.
A bizalom.
Szülőként igyekszel a legjobbat adni gyermekeidnek.
Minden megteszel értük.
Akárcsak Beata és én.
2022. OKTÓBER 7-ÉN A FELLEBBVITELI BÍRÓSÁG
JÓVÁHAGYTA A CSALÁD BÜNTETŐ KÁRTÉRÍTÉS IRÁNTI IGÉNYÉT.
A TÁRGYALÁST 2023. SZEPTEMBER 11-RE TŰZTÉK KI.
AZNAP LESZ 2530 NAPJA ANNAK, HOGY MAYA KÓRHÁZBA KERÜLT.
2021. DECEMBERÉBEN DR. SALLY SMITH ÉS A SUNCOAST CENTER
MEGEGYEZTEK A KOWALSKI CSALÁDDAL.
DR. SALLY SMITH NEM VÁLLALTA, HOGY INTERJÚT ADJON.
A KÓRHÁZ A KÖVETKEZŐT NYILATKOZTA:
A JOHNS HOPKINS GYERMEKKÓRHÁZBAN MINDENKOR
A BETEGEINK ÉS CSALÁDJAIK BIZTONSÁGA ÉS VÉDELME ÁLL AZ ELSŐ HELYEN.
KÖTELESSÉGÜNK HÁT BETARTANI AZ INFORMÁCIÓK KIADÁSÁRA VONATKOZÓ
ADATVÉDELMI ELŐÍRÁSOKAT.
ELSŐDLEGES FELELŐSSÉGÜNK MINDENKOR A HOZZÁNK KERÜLŐ GYERMEK,
ÉS JOGI KÖTELEZETTSÉGÜNK
ÉRTESÍTENI A GYERMEK- ÉS CSALÁDVÉDELMI SZOLGÁLATOT,
HA LEHETSÉGES GYERMEKBÁNTALMAZÁS JELEIT ÉSZLELJÜK.
A TOVÁBBIAKBAN ŐK VIZSGÁLÓDNAK, ÉS VÉGSŐ SORON ŐK DÖNTIK EL,
MI SZOLGÁLJA LEGINKÁBB A GYERMEK ÉRDEKEIT.
LEE E. HAWORTH BÍRÓ NYILATKOZATA:
A MAYA ÉS CSALÁDJA KÖZÖTTI KAPCSOLATTARTÁSRÓL MINDIG
KÉPZETT, SAJÁT SZAKTERÜLETÜKÖN KIEMELKEDŐ
ORVOSOK ÉS KÓRHÁZI DOLGOZÓK
VALLOMÁSAI ÉS JAVASLATAI ALAPJÁN DÖNTÖTTEM.
A BÍRÓI DÖNTÉS OLYAN, AMILYEN A KAPOTT INFORMÁCIÓ,
ÉS A HITELESNEK TŰNŐ BIZONYÍTÉKOKRA ÉPÜL, AKÁRCSAK EBBEN AZ ESETBEN.
HA ÖN VAGY A KÖRNYEZETÉBEN BÁRKI MENTÁLIS GONDOKKAL
VAGY ÖNGYILKOS GONDOLATOKKAL KÜZD,
INFORMÁCIÓKÉRT ÉS SEGÍTSÉGÉRT LÁTOGASSON EL AZ ONGYILKOSSAGMEGELOZES.HU-RA.
A KOWALSKI CSALÁD EGY A SOK KÖZÜL.
A NÉGY ÉV FORGATÁS SORÁN A STÁB
SZÁZNÁL IS TÖBB MEGVÁDOLT CSALÁDDAL KERÜLT KAPCSOLATBA ORSZÁGSZERTE.
Leo, a fiunk ritka genetikai betegséggel született.
Észrevettem, hogy valami nincs rendben a jobb lábával.
Sírt, és amikor felvettük, furcsán mozgatta a karját.
Az Egészségügyi Minisztériumtól hívtak, és azt mondták, vigyem be az ő orvosukhoz.
Bementünk a sürgősségire, és megröntgenezték.
Bejött a gyermekvédelmi szakorvos,
és azt mondta, az egyetlen magyarázat a bántalmazásból eredő fejsérülés.
Sosem néztek utána a kórtörténetének.
Nem tekintették át az előzményeket, hogy megértsék, mi történik.
Megkérdeztem, hogy más nem okozhatta? Valamilyen betegség?
Mert a fiamat soha senki nem bántotta.
Azt mondták: „De, mivel azonban kisbaba, és nem beszél,
marad a gyermekbántalmazás.” És elsétáltak.
Azt hittem, helyesen cselekszem, ha kórházba viszem a gyermekem,
és meg sem fordult a fejemben, milyen következményekkel járhat.
Két kisbabával mentünk be, és üres karral jöttünk ki.
Tizenöt évet töltöttem börtönben.
Édesapámat elítélték, és immár 26 éve ül börtönben.
Itt nem él az ártatlanság vélelme, sőt,
mindaddig bűnös vagy, amíg nem bizonyítod az ártatlanságod.
Egyszerűen hihetetlen, hogy ez a rendszer
a gyermekeket hivatott védeni.
Sosem hittük, hogy ilyen megtörténhet velünk.
De valójában bárkivel bármikor megtörténhet.
A trauma örökké megmarad.
Igen.
A feliratot fordította: Egeresi Andrea Tünde