Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
En god film tar deg til steder du ikke kunne forestilt deg.
Og skjer det i et tempel,
en bygning tilegnet akkurat det,
er opplevelsen transcendental.
Opera har palasser,
ballett har palasser,
malerkunst har museer.
Filmkunsten fortjener en slik magisk verden,
slik de store filmpalassene var.
Som med andre hellige bygninger,
går man på kino
for å gjenskape et åndelig øyeblikk.
Vi er historiefortellende dyr.
Alle forestillinger vi har,
om kjærlighet,
land, tilhørighet,
kommer fra en historie.
Den eneste kunsten som kan omslutte all menneskelig erfaring, er filmkunsten.
Når vi kan oppleve en film
i et miljø der man kan overgi seg selv,
vil den oppsluke en,
helbrede, løfte,
og forbindes til ens sjel.
Så for meg er Egyptian et tempel.
FILMTEMPELET
100 ÅR MED EGYPTIAN THEATRE
Jeg har mange ganger vært på bunn.
Jeg vil slutte i jobben.
REGISSØR
"Dette er meningsløst."
Så har filmen løftet meg opp.
Med riktig drama, riktig skrekkfilm,
riktig tegnefilm.
Kanskje en Capra-film.
God jul!
Kanskje en Keaton-film.
Det berører deg.
Kom igjen!
Den rasende oksen.
Den tynne røde linjen.
Road to Perdition.
Det er de filmene som gjør inntrykk på meg.
Det føles så ekte.
Som om jeg er i en magisk verden.
FILMFOTOGRAF
Det skjer faktisk.
Å gå inn i mørket med fremmede…
REGISSØR
…og ha en gruppe-hallusinasjon
og så komme ut som en annen.
Det er en gruppeopplevelse.
PRODUSENT
Det gir en lov til å føle det.
Selve kinoen, stedet der filmen din vises,
påvirker hvordan folk forholder seg til filmen.
Jøss!
I Egyptian kommer man inn: "Nå skjer det."
Hele opplevelsen er showet,
også det å gå frem til kinoens fasade.
Man føres tilbake til Hollywoods innbilte glamorøse fortid.
Det er en storslagen reise til en annen virkelighet.
Man transporteres til et sted som
kanskje ikke har stor arkitektur med tanke på historisk nøyaktighet,
men storslått arkitektur.
Man føler kinoens overmot.
Man oppslukes av hele miljøet.
Som en som helt og holdent tror på ånder, spøkelser
og energien i gitte rom,
er det som om byggene har minne.
Faren min var til stede ved åpningen av Egyptian Theatre.
FILMKRITIKER
De viste Robin Hood.
"Jeg så Douglas Fairbanks."
En stor kveld. Noe helt eget.
Jeg forelsket meg. Min favorittkino i Hollywood.
FILMHISTORIKER
Jeg rev 1316 billetter hver kveld.
Gøy og spennende å ta del i.
TIDLIGERE KONTROLLØR
Spesielt premierer.
Den røde løperen, blomstene.
De fleste stjerner,
Marlon Brando og alle disse, kom til kinoen.
Vi var stolte av å være en del av noe spesielt.
Ben-Hurs premiere ved Egyptian Theatre.
Den er alt utropt til
tidenes underholdningsopplevelse.
Det var mange flotte premierer der på 60-tallet…
Hvordan går det?
…og 70-tallet, som Alien…
tidlig 80-tall.
JORDSKJELV
SKJELV MED STYRKE PÅ 6,6 RYSTER L.A.
Jeg kjørte forbi Egyptian.
Bygningen hadde store hull.
Jeg mener av vi må beholde Egyptian for alltid.
Et så viktig sted…
RESTAURERINGSARKITEKT
…med tanke på hvordan vi opplever film.
American Cinemateque gikk modig videre med rehabiliteringsprosjektet
for å redde Egyptian Theatres historie og særpreg
og få kinoen i drift.
Første gang jeg så King Kong var på en tv.
Mange i min generasjon, og i senere generasjoner,
har opplevd mesteparten av sin audiovisuelle historiefortelling på tv.
Da jeg så Vertigo på det store lerretet,
innså jeg at jeg aldri hadde sett den.
Selv om jeg hadde sett den mange ganger,
er størrelsen på skjermen noe av det viktigste.
I alle templer er overgivelse avgjørende.
På et blunk endrer verden seg.
Jeg elsker Apokalypse nå!
Jeg kan alltid gå tilbake på en kino og se den.
Jeg ble så påvirket på kino av episke filmer.
Vi har en synder blant oss.
Jeg så There Will Be Blood. "Dette vil jeg."
En utrolig film.
Det var derfor jeg ble filmfotograf.
Jeg tenker alltid på:
"Vil folk like å se dette på en kino?"
Jeg husker min første svart-hvitt-film,
nemlig Miracle on 34th Street.
SJEFSKINOMASKINIST
Jeg likte også gamle filmer.
Jeg forstår mer enn noen gang
hvor flott det er å se en film med et godt publikum
i en fullsatt sal.
Det spesielle med Egyptian er muligheten til å vise nitratfilm,
noe som er veldig uvanlig.
Bare en håndfull kinoer i USA
og i verden kan vise nitratfilm.
Filmer er delikate som vampyrer. De trenger mørke for å eksistere,
og de er avhengige av en veldig merkelig kjemi.
Jeg liker opprinnelig og unik filmprojisering,
fordi jeg liker tekstur og ufullkommenhet.
Det er noe ved det som gjør det unikt.
Opplevelsen er annerledes.
Det er noe vakkert ved flimringen.
Studioene og arkivene betror oss sine beste kopier.
Det er kopier som i generasjon er nærmere
det originale negativet.
Vi burde kjempe for steder som viser flotte eldre filmer,
for det er en utrolig viktig opplevelse som forandrer folks liv.
Jeg husker at jeg så Samfunnets stebarn av Buñuel.
Jeg gikk ut fullstendig transformert.
Jeg tenkte: "Det ble laget av en filmskaper i Mexico."
"Jeg kan snakke om min virkelighet eller mitt fødested via film."
Jeg husker at jeg så Harold Lloyds Opp, opp Harold.
Å se denne filmen fra 80 år tilbake
skape enorm entusiasme…
Det er nok min beste opplevelse med en komedie på kino.
Peter Bogdanovich sa at det ikke finnes gamle og nye filmer.
Bare filmer du har sett og filmer du ikke har sett.
Og for meg, å bli rørt av Mervyn LeRoy…
Jo større, jo hardere faller de.
Av Douglas Sirk.
Legg på.
Vil du snakke med ham? Jeg kan si at du er her.
De måtte vente på meg.
Det å bevare opplevelsene
slik de ønsket at det skulle vises, er en hellig plikt.
Egyptian trenger en stor renovering. Det er på trappene,
takket være penger fra Netflix og American Cinematheque.
Ved Egyptian jobber vi med en god gjenskaping og bevaring
av det som var der i 1922,
slik at Egyptian blir værende så folk kan oppleve dette.
Én, takk.
På kino er det noen saler som er kalde
og noen saler som er varme.
Det er de beste stedene å se en film.
Er det en bra film, er det bra.
Er det en dårlig film, er det ikke så ille.
Egyptian, selv om den er enorm,
har en veldig varm sal.
Egyptian har magi.
Man føler alle de utrolige filmskaperne som kom før deg.
At historien går i arv, inspirerer også en ny generasjon.
Man kan fortsatt gå på Egyptian
og se noen av filmene som ble vist flere tiår tidligere.
Det er en pakt med filmkunst på Egyptian
som fornyes hver gang man er der som publikum.
Og som filmskaper føler man den pakten med publikum.
Det er en direktelinje til filmkunstens opprinnelse på sitt mest storslåtte.
Egyptian kan gi en et åndelig øyeblikk med film.
Tekst: Helge Haaland