Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Un film grozav te va duce în locuri pe care nu ți le poți imagina.
Dacă asta se întâmplă într-un templu,
într-o clădire dedicată filmului,
experiența e transcendentală.
Opera are palate,
baletul are palate,
pictura are muzee.
Cinematografia merită acel tărâm magic, care erau marile palate ale filmului.
Ca la orice altă clădire sfântă, mergi la cinematograf
ca să retrăiești un moment spiritual.
Ne place să spunem povești.
Toate conceptele noastre: iubirea, țara, apartenența,
provin dintr-o poveste.
Cinematograful e singura artă care poate îngloba orice experiență umană.
Când putem vedea un film
într-un mediu în care te poți preda,
filmul te acaparează,
te vindecă, te înalță,
ți se lipește de suflet.
Pentru mine, Egyptian e un templu.
TEMPLUL FILMULUI:
100 DE ANI DE EGYPTIAN THEATRE
De multe ori am fost demoralizat,
gata să renunț la acest job, viața mea, și să zic „Nu are niciun sens.”
Cinematograful m-a remontat.
Cu drama potrivită, filmul de groază potrivit
sau desenul animat potrivit.
Poate fi Capra…
Crăciun Fericit!
…sau un film cu Keaton.
Te scoate din acea stare.
Haide!
Taurul furios,
La hotarul dintre viață și moarte,
Drumul spre pierzanie.
Acestea sunt filmele care mă urmăresc.
Totul mi se pare foarte real, parcă aș fi într-o lume magică.
Asta se întâmplă.
Stai pe întuneric, între străini, trăiți cu toții o halucinație colectivă,
iar la sfârșit, ești o altă persoană.
E o experiență de grup, care îți dă voie să o simți.
Cinematograful în sine, sala de proiecție,
setează modul în care oamenii se raportează la un film.
La Egyptian, de cum intri, știi că o să fie tare.
Spectacolul cuprinde totul, inclusiv apropierea de cinematograf,
care-ți aduce în minte farmecul imaginat al Hollywoodului de demult.
E o evadare în stil mare către o realitate diferită.
Ești transportat într-un loc
cu arhitectură nu neapărat exactă din punct de vedere istoric,
dar cu siguranță e grandioasă.
Se simte bravada sălii de cinema.
Ești învăluit de acel mediu.
Fiind o persoană care crede în spirite și fantome,
ca și în energia anumitor spații,
cred că acele clădiri au memorie.
Tatăl meu a fost acolo când a fost inaugurat Egyptian Theatre.
A rulat Robin Hood. Mi-a zis: „Era și Douglas Fairbanks!”
A fost o seară grandioasă, un moment special.
M-am îndrăgostit. Era locul meu preferat unde vedeam filme la Hollywood.
Rupeam 1.316 bilete în fiecare seară.
Era distractiv și palpitant să fiu în lumea aceea,
mai ales la premiere.
Covorul roșu, florile…
Majoritatea vedetelor, Marlon Brando și alții, veneau la teatru.
Eram mândri să luăm parte la ceva special.
Ben-Hur, premieră la Egyptian Theatre.
Se spune deja că e o experiență unică în viață.
Au fost multe premiere grozave în anii '60…
Ce mai faceți?
…și în anii '70, de exemplu, Alien,
ca și la începutul anilor '80.
CUTREMUR
CUTREMUR DE 6,6 GRADE LOVEȘTE LOS ANGELESUL
Am trecut pe lângă Egyptian. Erau găuri mari în pereții clădirii.
Cred că trebuie să păstrăm Egyptian pentru totdeauna.
E un loc foarte important
pentru inventarea modului în care trăim filmele.
Cinemateca Americană a continuat cu curaj restaurarea,
pentru a salva specificul Egyptian Theatre și a-l repune în funcțiune.
Prima dată, am văzut King Kong la televizor.
Mulți oameni din generația mea și din generațiile ulterioare
au văzut multe povești audiovizuale la televizor.
Când am văzut Vertigo la cinema, mi-am dat seama că nu-l mai văzusem.
Deși îl văzusem de multe ori.
Dimensiunea ecranului e unul dintre cele mai importante aspecte.
În orice templu, e esențial să te predai.
Într-o clipă, lumea ta se schimbă.
Îmi place mult Apocalipsul acum.
Oricând aș putea să mă întorc la cinema să-l văd.
Eram foarte afectată la cinema de astfel de filme epice.
Avem un păcătos aici!
La Va curge sânge, mi-am zis: „Asta o să fac.”
E un film uimitor. De-asta sunt director de imagine.
Mă întreb mereu:
„Le va plăcea oamenilor să vadă asta la cinema?”
Îmi amintesc primul meu film alb-negru, Miracolul de pe strada 34,
când am aflat că-mi plac și filmele vechi.
Înțeleg acum mai bine, ce grozav e să vezi un film cu un public bun,
într-o sală de cinema plină.
La Egyptian, ca o particularitate, se pot proiecta filme pe suport de nitrat,
ceea ce e foarte neobișnuit.
Există doar câteva săli în SUA și în lume, care pot folosi filme pe suport de nitrat.
Filmele sunt delicate. Ca vampirii.
Pot trăi doar în întuneric și depind de o chimie foarte ciudată.
Îmi place proiecția de film clasic.
Îmi plac textura și imperfecțiunile acestuia.
Are ceva ce îl face deosebit.
Experiența e diferită.
Pâlpâirea are o frumusețe aparte.
Studiourile ne încredințează pentru arhivă cele mai bune copii.
Sunt copii realizate mai aproape în timp de negativul original.
Ar trebui să susținem locurile unde se difuzează filme vechi bune,
fiindcă e o experiență necesară, care schimbă viețile oamenilor.
Îmi amintesc că am văzut Los Olvidados, filmul lui Buñuel.
Am ieșit din sală complet transformat.
M-am gândit: „E făcut de un regizor din Mexic.
Prin film, pot prezenta realitatea din mintea mea
și locul în care m-am născut.”
Am fost la cinema să văd The Freshman, al lui Harold Lloyd.
Să văd cum acest film vechi de 80 de ani stârnește atâta entuziasm…
E cea mai tare experiență a mea la cinema, la o comedie.
Peter Bogdanovich zicea că nu există filme vechi și filme noi,
ci doar filme pe care le-ai văzut sau nu le-ai văzut.
Ca eu să pot fi mișcat de Mervyn LeRoy…
De sus, cazi mai tare.
…de Douglas Sirk…
- Lasă telefonul! - Vorbești tu cu el? Îi spun că ești aici.
…trebuiau să mă aștepte.
Păstrarea cu orice preț a acelor experiențe
așa cum au vrut autorii să fie difuzate, e o datorie sacră.
Egyptian are nevoie de o remodelare
și are parte de ea datorită unor fonduri primite de la Netflix și de la Cinematecă.
La Egyptian, căutăm să recreăm și să conservăm
ceea ce era acolo în 1922,
astfel încât, venind la Egyptian, oamenii să poată trăi acea experiență.
Un bilet, te rog.
Desigur, la cinematograf, în unele săli de proiecție e frig,
iar în altele, e cald.
Acestea sunt cele mai bune pentru a vedea un film.
Dacă e un film grozav, e extraordinar.
Dacă e un film prost, nu e chiar așa de rău.
Egyptian, chiar dacă e uriaș, e o încăpere caldă.
Egyptian e plin de magie.
Simți prezența cineaștilor incredibili care au fost aici înainte.
Istoria se transmite și inspiră o nouă generație.
Încă poți să mergi la Egyptian
să vezi filmele care au rulat acolo cu decenii înainte.
La Egyptian, există un pact cu cinematograful.
Pleci întinerit de fiecare dată când ești spectator acolo.
Ca regizor, simți acel pact cu publicul.
E o legătură directă cu originile cinematografiei,
în cea mai măreață formă a sa.
La Egyptian, poți avea un contact spiritual cu filmul.
Subtitrarea: Dan Ilioiu