Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
TAKMIČENJE "KRALJICA ELIZABETA"
VEOMA JE PRESTIŽNO
TAKMIČENJE U KLASIČNOJ MUZICI.
POBEDNIK MOŽE DA OSTVARI KARIJERU.
ZVUK KLAVIRA
Dženi! Nisam osetila takve žmarce
otkako sam slušala Martu Argerič u Fišer Holu 1998.
Spremna si.
I te kako si spremna.
Raduješ li se Belgiji?
Ne znam. Ne sećam se tog vremena.
To je normalno, bila si samo dete.
Da.
Džen?
Rano si se vratila. Nešto se dogodilo?
Ne.
Kako je bilo?
Dobro. -Samo dobro?
Bilo je odlično.
To još nije završeno.
Vidim.
Koliko džempera da stavim?
Ja sam to htela.
Sve ću ih spakovati. Uvek ti je hladno.
Trebalo bi i ja da idem. -Mama!
Biće dobro. Razgovarala si s tom porodicom.
Ne poznaju te.
Ti si veliki talenat. To treba zaštititi.
Ne bih htela...
Ne želim da te opterećujem.
Brinem se, to je normalno.
Nedostajaću ti?
Udovolji mi i kaži da. -Da.
Tako ćeš mi nedostajati.
Ali izdržaću jer ću se ponositi tobom.
Uđimo!
Trpezarija, kuhinja, bazen.
To je klavir našeg sina.
Bio je talentovan pijanista, ali imao je problem.
Hronični tendinitis.
Neki kažu da je to hronična lenjost. -Da.
Divno!
Nisam završila.
Ne brini.
Ja sam ti mama.
Možeš da mi veruješ.
Ostani tu.
Dragi članovi žirija,
sledeći kandidat u polufinalu je br. 24, Dženifer Rogirs.
"Džen? -Zdravo, mama. Uspela sam."
Ovo ti se neće svideti.
Ali dolazim u Brisel na par dana.
Nećeš ni znati da sam tu.
Želim da gledam kako sviraš na najvažniji dan svog života.
Šta kažeš?
Dobro, ne moraš ništa da kažeš.
U redu, ostajem ovde.
Ne smemo da rizikujemo.
Oprosti.
Dobro došli u Kapelu!
Gđo Jansens, hvala vam
što je Dženifer tri nedelje bila kod vas.
Sad mi preuzimamo. Pozdravite se.
Odmah? -Da, ne možete da uđete.
U redu.
Ne mogu da uđem. Moramo da se pozdravimo.
Podsećam te
da je izolacija 12 finalista potpuna.
Nema TV-a, radija, kompjutera, poseta, telefona, pisama ni poruka.
Razumeš? -Da.
Jesi li donela radio, laptop ili mobilni?
Da, mobilni. -Mogu li ga dobiti?
Hvala. Dobićeš ga posle takmičenja.
Evo ga, čuveni zadati koncert.
Imaš sedam dana za učenje.
Na dan završnog nastupa
moraš da ga sviraš dobro kao i koncert po izboru.
Sviraćeš Rahmanjinova, koncert br. 2? -Da.
Ne, otvori ga u svojoj sobi.
U redu.
Sve ću ti pokazati. Nije loše kao što kažu.
Ovo je zajednički prostor.
Tu možete da se opustite,
da razgovarate o muzici, da igrate šah, čitate.
Sviđa ti se?
Da. -Zapamti jedno!
Za nas ste svi pobednici.
Ovo je najvažnija soba u Kapeli.
Doručak je u 7, ručak u 13, večera u 20 h.
Za dva sata, a ja umirem od gladi.
A tu je i osoba koja će te tetošiti sledećih sedam dana.
Ovo je Hilde, Flamanka.
Možete da me ogovarate.
Hilde je naša kuvarica. domaćica, osoba od poverenja.
Šta je, Šopen? Želiš malo pažnje.
Lep je. Kao dete sam imala mačku.
Jesi? -Da, Minos.
Želiš li u sobu ili ćeš ostati sa Šopenom?
Sobe imaju izolaciju,
ali nemoguće je zvuk zadržati unutra.
Ti i Nazarenko ste poslednji.
Imaš samo dve sobe na izboru.
Ova je prva.
Sviđa ti se? -Da.
Onda će ovo biti tvoj dom sledećih sedam dana.
Vidimo se na večeri.
Mama! Ovde su.
Pazite na donji deo.
Naći ćemo mesto.
Šta se događa?
Već ima klavir. - Stari više nije dobar.
Koliko je koštao? -Toni...
Koliko, Sara? -Molim te!
Gledaj na to kao... -Šta?
Kao hitan slučaj. - Hitan?
Audicija za "Džulijard". Ima šanse da upadne.
Ona ima osam godina. -Tačno.
Zar ne shvataš? - Vratite ga u kamion.
Ne možemo da priuštimo klavir. -Možemo.
Istovarite ga.
Dve godine učenja, a moram da sviram ovo?
Zato se i zove zadati koncert, Džerarde.
Bole me prsti od njega. A glava...
Poslušajte, molim vas! Sutra je dan za novinare.
G. Nazarenko!
Konačno! Dobro došli! - Oprostite, gužva u saobraćaju.
Sedite. Hilde će vam nešto zagrejati.
Ne, hvala. Nisam gladan. Želim da se bacim na posao.
Sigurno? -Da.
Dobro, otpratiću vas do sobe. -Hvala.
Videli ste rukavice? - Da, čudno.
Pre šest dana laureati su počeli da dolaze u parovima.
Samo juče i danas ovde je svih 12 kandidata.
Sutra dvoje odlazi
i nastupa u Centru za umetnost.
Mladi ste otišli u "Džulijard".
Mama je htela da budem slavna pijanistkinja.
A vi? Volite li klavir?
Naravno. Ne bih mogla bez njega.
Zašto ste izabrali Rahmanjinova?
Jer je Rus.
Rusija me podseća na zimu.
Volite hladnoću?
Ne.
Mrzim je.
Dame i gospodo,
pokazaću vam važan deo nastupa.
Kad svirate, vaša osećanja moraju da budu jaka.
Ne možete da budete u normalnom raspoloženju.
Pokazaću vam.
Dosta!
To je pompezno. Muzika ne sme da bude pompezna.
Mora da bude velikodušna, nesebična.
Muzika je vrsta nesebičnosti, dostojanstva, ljubavi, nežnosti.
Sve to mora da bude u njoj. Ona ne sme biti pompezna.
Dođi, dušo. Idemo u Minhen.
Šta? -Usput ćemo kupiti četkicu za zube.
Čas se nije završio. - Završio se. Dođi, Dženifer.
Dođi, dušo.
Biće zabavno. Sačekaj ovde.
Sumnjam da moja ćerka zna šta znači pompezno.
Iako je sedela uz pompeznu osobu dva sata.
Zašto ćutiš?
Ona će se ljutiti. -Ne boj se.
Nikoga.
Ljudi u strahu zaborave da žive.
Pogledaj!
Sad sam kauboj.
I slobodan sam.
Dođi, sedi mi u krilo.
Naučiću te da voziš.
Drži! Dobro.
Kakav je to osećaj?
Pritisni ovo!
Hajde, brže!
Hej!
Zdravo, Šopen!
Dženifer! -Hej!
Nisam vas probudila? - Ne, loše spavam.
Još vežbaš? -Da.
Sad je tri ujutru. -Da?
Nisam znala.
Svi vi previše radite.
Šta je to? -Džin. Ne piješ ga?
Kad ne mogu da spavam.
Vraćam se u krevet. I ti treba da se naspavaš.
Izgledaš umorno.
Vrati se kod Hilde.
Katrin želi da nas vidi.
Sada? -Da, nešto se dogodilo.
Ovo takmičenje postoji skoro 100 godina.
Ovo se prvi put dogodilo.
Trebalo bi da spajamo ljude
u zdravoj atmosferi.
Moglo bi da bude posledica.
Ali ako se Dženifer slaže, zbog takmičenja sam spremna
da zaboravim ovaj incident.
Dženifer?
Da.
Naravno.
Dobro, vratite se na posao.
Zašto si me onako gledala?
Kako?
Misliš da sam ja to uradio.
Ne zanima me.
Nisam ja.
Nisam ja, kažem ti.
Neko ti zavidi, ali ja? Molim te!
Ja ne zavidim ni tebi ni drugima.
Kako ide zadati koncert? -Dobro.
Videla si greške?
Šta?
Male greške, veliki problemi.
B2 je označeno kao h2, na primer.
Videla si to? -Naravno.
Sigurno? Mogu da ti pokažem? -Ne.
Dobro.
Samo želim da pomognem.
Dženifer!
Imam tvoje note.
Našla sam ih dole.
Dobro si? Bleda si.
Dobro sam.
Pogledala sam tvoje beleške. Neke su sjajne.
Nisi smela. To su moje beleške.
Oprosti. -Idi, molim te.
Nisam te špijunirala. -Samo idi.
Žao mi je. -Dobro, moram da radim.
Evo ga!
Hvala.
Izgledaš kao aristokrata kog će pogubiti.
Ne zaboravi da se pokloniš kraljevskoj loži.
Bez brige. -Kralj pijanista, poklonite se kralju.
Hvala. Prestanite. Srećno. Zdravo!
Teško je biti prvi.
Da sam bar ja! Želim da odem odavde.
Kad sam imao 17 godina, sanjao sam jedan san.
Ušao sam u veliku, staru zgradu.
I ugledao Rahmanjinova. Rekao mi je:
"Jevgenije, moraš da mi sviraš."
Ne želim to da slušam.
Odsvirao sam njegovu barkarolu, a on mi reče:
"Morate to da svirate bez pedale."
Kad sam se probudio, setio sam se toga i pomislio
da svi sviraju s pedalom, pa ću i ja.
Dženifer?
Ti si stručnjak za Rahmanjinova? Pedala ili ne?
Pedala. -Tačno.
Ali mnogo godina kasnije našao sam jedan snimak.
Na njoj Rahmanjinov svira barkarolu.
I svira je bez pedale.
Izmislio si to? - Ne, istina je.
Ti si vidovit? -Šta?
Kao Rozmari Braun. - Ko je to?
Niko nije čuo za nju? -Ne.
Tvrdila da joj mrtvi kompozitori diktiraju dela.
Šta? -U redu.
List je kontrolisao njene ruke.
Šopen joj je diktirao note i ruke postavio na mesto.
A Šubert je pokušao da otpeva svoje kompozicije.
Jesu li bile dobre?
Navodno neke jesu.
Ali ona čak nije muzičarka.
Šta?
Radila je u pošti i tri godine učila da svira klavir.
Mrtva je. Možda te progoni.
To me čini nervoznom.
Da vidimo možemo li mi da uspemo u tome.
Svima treba pomoć. Fumijo, Aleksandra, navucite zavese.
Ne bi trebalo to da radimo.
Treba, naravno. Nastavite!
Uhvatimo se za ruke.
Idem u svoju sobu. -Ne možeš.
Neće uspeti ako svi ne ostanemo.
Ne. Laku noć.
Sigurno je grize savest.
Da, preplašili smo je.
Ko je to?
Kreteni! -Šalili smo se.
Nismo hteli da te uplašimo.
Napolje!
Ko je? -Posluga u sobu.
Propustila si ručak.
Uđi.
Hilde ti je zagrejala. - Lepo od nje.
I tebe.
Oprosti za ono juče.
Nije trebalo da čitam tvoje beleške.
Iako su fantastične, moram to da kažem.
Hvala.
Oprosti što sam se otresla na tebe. -U redu je.
Pa... Uživaj.
Znaš da Fumijo večeras slavi rođendan?
Ne. -Možda želiš da dođeš.
Bilo bi joj drago, rekla mi je.
To neće dugo trajati.
Htela sam da radim.
Moramo i da se opustimo. Biće zabavno.
Dobro, razmisliću.
Super!
Dušo!
Spavaš?
Ćuti!
Pobeda je moja. - Šta? Moja je.
Zdravo, Džerarde!
Nedostajala si nam na zabavi.
Žao mi je, imala sam glavobolju.
U redu je.
Rano se vraćaš na posao?
Ostavila sam desert.
Dalje od tih gubitnika?
Zašto si takav? -Kakav?
Mrziš sve. -Ti ne želiš da pobediš?
Da, naravno.
Ovo je rat.
Bum, bum! Svi su mrtvi.
Osim mene.
Ti me ne plašiš.
Moram da ti priznam malu tajnu.
Juče sam prisluškivao pred tvojim vratima kad si svirala nokturno.
Slušao sam.
Znam da se mučiš. Znam i koji je tvoj problem.
Mogu da ti pomognem.
Ako želiš.
Pokazaću ti.
Šta to radite?
Ovde smo svako veče.
Hilde sigurno namerno vrata ostavi otvorena. Sedi!
Stalno novi pritisak!
Mogu li da dobijem jednu?
Izvoli!
Uzmi celu kutiju.
Mogu li?
Loše se osećam kad čujem da neko tako dobro svira.
Misliš da je Nazarenko u pravu?
U vezi sa čim?
Da samo najbolji treba da sviraju.
On mnogo sere.
Želi da nam uđe u glavu.
Učinio bi sve za pobedu.
Vrlo je talentovan.
Čula si Dvoržaka kog je svirao u polufinalu?
Da.
Rasplakao me je.
Zašto pušiš?
Jer želim. -Nemoj.
Glumiš da si neko ko nisi.
Ne poznaješ me.
Bojiš se.
Užasno se bojiš.
Osećam to kao i svi.
Svi to mislite o meni?
Goni se! Svi se gonite!
Nikad ne spavaš? -Vežbam.
Pet je sati ujutru.
Sutra nastupam, potreban mi je san.
Moram da vežbam.
Moraš da prestaneš, to me izluđuje.
Ne mogu da prestanem. -Moraš.
Moram da vežbam. -Ne!
Moraš prestati! Prestani!
Ne mogu.
Prestani!
Prestanite! Šta se događa?
Ne sme da svira. Čujem je i ne mogu da spavam.
Moram da vežbam.
Sutra sviram, a ona želi da budem umorna.
Šta? -Da. Imam 30 godina.
Ovo mi je poslednja šansa. Recite joj da prestane.
Ivanka, nema pravila da ne sme da se vežba.
Pet je sati. - Stavi čepiće za uši.
Ako ne možeš da podneseš stres, nije ti mesto ovde.
Ovaj incident je završen.
Vratite se u svoje sobe.
Odmah!
Ti si loša osoba.
Hej, kako je moj bolesni anđeo?
Još me boli grlo.
Tata ti je doneo poklon.
Želiš da ga vidiš?
Već si se vratio?
Vozio sam celu noć. Brinuo sam se.
Pusti je da spava. Sutra mora da vežba.
Suviše je bolesna. - Biće u redu.
Dođi u krevet. Šta želiš?
Šta želiš od nje?
Idemo u krevet. - Šta želiš od nje?
Smrdiš na alkohol. Dođi!
Pusti me.
Ti i tvoji prokleti snovi.
Pusti dete na miru.
Pusti je na miru. -Idi u krevet.
U redu je.
Dobro si? Hoćeš vode?
O, dušo!
Ti si najbolje što mi se ikad dogodilo.
Jednog dana ćeš živeti u Americi.
I nositi najlepše haljine.
I svi će te obožavati.
Ali moraš da budeš istrajna.
Nikad ne smeš da odustaneš.
Izgledaš divno.
Osećam se ružno.
I umorno.
Nikad se neću vratiti ovamo.
Kako je prošla proba? Još te brine dirigent?
Kaže da moram brže da sviram triplete.
I meni je to rekao.
Nikad nisam svirala s tako velikim orkestrom.
A ti?
Ne.
Ti?
Ne.
Stičeš lošu naviku. - Pušiću napolju.
Nije stvar u tome. -Nego?
Ostale smo samo nas tri. Ne moramo da glumimo.
Pomozimo jedna drugoj da to prebrodimo.
Dobro.
Šta?
Ne mogu da savladam zadati koncert.
Ma koliko vežbala.
Moj učitelj uvek kaže:
"Najbolje je koncentrisati se na najteže delove."
To je bolje od vežbanja.
Dobro, brže. Hajde!
Još brže! Brže!
Da. To je dobro.
Da. To je to. Savršeno.
Osećaj je dobar. -Da.
Srećna si?
Prvi put te vidim srećnu.
Oprosti.
Koncentrisana sam.
Želim da mama bude ponosna.
A tata?
Mrzeo je klasičnu muziku. - Kao i moji roditelji.
Zato sviram. Da ih naljutim.
Kad sam imala 13 godina, svirala sam Betovena, sonatu 31, opus 110.
Još se sećam kako sam svirala prvu stranicu
i mislila kako je delo divno. Svirala sam vrlo izražajno.
Tada me je učiteljica zaustavila i rekla:
"Drago dete, ovo nije lepo,
ovo je božanski."
Naučila me je da idem dalje od izražajnosti.
I da tražim
duhovnu čistoću.
Sad svaki put tražim taj osećaj.
Šta je s ovim kaubojem?
To je za sreću.
Srećno!
I laku noć!
Uzbuđena si zbog poslednje probe s orkestrom?
Jesam.
Ne slušaj druge. Maestro Du Velc je dobar čovek.
Naša draga Dženifer želi da ulazak orkestra bude tih.
Zato nam je ovo najtiši pianisimo ove nedelje.
Samo za tebe.
Šta nije u redu?
Orkestar je glasan.
Jesi li to ikad svirala s orkestrom?
Dobro poznajem delo. - I ja, mlada damo.
Svirao sam ga kad ti još nisi bila rođena.
Ovako neće ići.
Hoće ako sviraš glasnije.
Stojim pored tebe i jedva da te čujem.
Jer me orkestar prigušuje.
Da odemo kući?
Smetamo ti?
Reci i otići ćemo.
Prestani!
Ja sam.
Došla sam da se pozdravim.
Izgledaš odlično. -Hvala.
Želim ti sve najbolje.
Ti si sjajna pijanistkinja.
Ti takođe.
Kako je bilo na probi? - Dirigent je kreten.
Znam. Ali ne daj se.
Dobro?
Pokušaću.
Vidimo se sutra posle nastupa?
Dobro.
Aleksandra!
Nedostajaćeš mi.
Samo jedan dan. Ti to možeš.
U redu? -Da.
Zdravo!
"To je bio Bramsov koncert br. 2 u izvođenju Aleksandre Spinler."
Dođi, vreme je za kupanje.
Idemo!
Dođi na kupanje!
Ja sam ti mama.
Meni možeš da veruješ.
Zaboga!
Žao mi je.
Moram da javim Katrin.
Ne.
Nemojte! -Nemam izbora, ona mora da zna.
Diskvalifikovaće me. - Možda je to najbolje.
Moram da sviram.
Moram da sviram. -Dobro.
Večeras ćeš spavati u mom krevetu.
Ja ću na kauču.
Hvala.
Srećno, Dženifer.
Nadam se da ćeš svirati dobro.
I da dirigent neće sve upropastiti.
Zašto to kažeš?
Jer je glupan. Otpustio sam ga.
Šta? -Da.
Ja ću dirigovati, baš kao Mocart.
Nisam znala da možemo tako.
Rekao sam im
da mi se dirigent ne sviđa i da želim bez njega.
Rekli su da je to moj rizik.
Zašto nam to nisu rekli? - Ne znam.
Možda jer je dirigent egoista.
On je samo kreten.
Idemo uživo za pet sekundi. Pet, četiri, tri, dva...
Dobro veče, dragi gledaoci!
Dobro došli na zadnje veče takmičenja.
Večeras su s nama Madlen Ruso i Albert Van der Vilt.
G. Van der Vilt, vi ste pobedili na ovom takmičenju.
Kako sad gledate na to?
Fizički je to vrlo naporno.
Svirate 10 do 12 sati na dan. To utiče na nervni sistem.
Deset, devet... -Vreme je.
Sedam, šest, pet, četiri, tri, dva, jedan.
"Vaša visočanstva, dame i gospodo, dobro veče!"
Dobro došli na poslednje veče takmičenja "Kraljica Elizabeta".
Dobro veče i dobro došli u Bozar!
Svaki kandidat prvo svira zadati koncert,
a zatim koncert po svom izboru.
Uskoro ćemo slušati Dženifer Rogirs.
Prvo svira zadati koncert, nokturno "Skarbo" Džordža van Dama.
Nakon toga će svirati Koncert za klavir br. 2 u c-molu
Sergeja Rahmanjinova.
Dženifer Rogirs i dirigent Aleksandar du Velc.
Ima sreće
jer će žiri oceniti njen koncert po izboru.
Nadam se da će se iskupiti Rahmanjinovim.
Čuo sam da ga je svirala već sa devet godina.
A kaže da postoji posebna emocionalna veza.
Moram da vas prekinem, ona je na bini.
Dame i gospodo, Dženifer Rogirs
i Koncert za klavir br. 2 Sergeja Rahmanjinova.
Bravo! Odlično!
Bilo je vrlo intenzivno. Alberte, šta vi mislite?
Kad odsviram posebno dobro,
osećam kao da to nisam postigao sam.
Uvek osećam neizmernu zahvalnost prema onome
što mi je u tom trenutku bilo podrška.
Upravo sam doživeo sličan trenutak.
Bilo je zaista
čarobno.
Morala sam da dođem.
Bila si fantastična.
Dobila si ovacije. - To ne znači ništa.
I drugi su ih dobili.
On je zaista dobar. - Ne kao ti.
Ne znam.
Ja znam. Ti si jedinstven talenat.
Šta nije u redu?
Džen!
Znala si. -Šta?
Da on neće uspeti.
To je bila nesreća.
Volela si tatu? -Prestani.
Prestani! -Odgovori mi.
Odlazi! Odlazi!
Odlazi! -Šta ti je?
Odlazi!
Vaša visočanstva, dame i gospodo,
dobro došli na drugi deo večeri.
Nedelju završavamo Fedirom Nazarenkom.
Prvo će odsvirati zadati koncert,
nokturno "Skarbo" Džordža van Dama.
Bila si fantastična. -Hvala.
Sergej Prokofjev...
Dame i gospodo, Fedir Nazarenko uz dirigenta Aleksandra du Velca.
Dženifer!
Kuda ćeš? -To je bio Nazarenko.
Šta? -On je precrtao moju fotografiju.
Kako znaš? -Znam.
Idem u šetnju. -Sada?
Vraćam se na objavu rezultata.
Treba li ti društvo?
Ne brini za mene.
Biću dobro.
Treba mi malo vremena.
"Sada je 23.30 i svakog časa očekujemo žiri.
Oseća se napetost.
Možete pretpostaviti kako se kandidati osećaju."
Vaša visočanstva,
dame i gospodo,
čast mi je da objavim
rezultate takmičenja "Kraljica Elizabeta".
Ovo su rezultati.
Prva nagrada i pobednik takmičenja "Kraljica Elizabeta":
Fedir Nazarenko.
MEDIATRANSLATIONS