Downloaded from YTS.MX
OVAJ FILM KORISTI SNIMKE STVARNIH DOGAĐAJA KOJE SU SNIMILI RONIOCI I SIGURNOSNA EKIPA
Official YIFY movies site: YTS.MX
NEKE SCENE SADRŽE DODATNI MATERIJAL I REKONSTRUKCIJE
BAHAMI
Alessia, što misliš o smrti?
Iskreno, nikad nisam razmišljala o tome.
Ako netko mora umrijeti, umrijet će.
Iskreno, ne razmišljam o smrti. Ne bojim se smrti.
Ne mislim da je ronjenje na dah opasno.
Dvadeset sekunda!
SVAKI JE ZARON NA DAH SNIMLJEN U JEDNOM UDAHU
Deset sekunda.
Pet, četiri, tri, dva, jedan.
Alessia Zecchini. Italija.
Četiri minute. Pokušaj rušenja svjetskog rekorda.
Dobro, gledaj me.
NAJDUBLJI UDAH
RIM ITALIJA
Alessia se rodila u popodnevnim satima, oko dvadeset do pet.
Te sam noći ležao budan u krevetu i mislio
o svojoj ženi i kćeri.
Nikad to ne zaboraviš.
Kad čezneš za nečime,
ne možeš to zaboraviti.
Ovo je jedan od Alessijinih eseja.
„Misliš li ikad da ljudi oko tebe, tvoji kolege,
tvoji prijatelji, tvoji roditelji,
ne razumiju tvoje snove?”
Želim ostvariti svoj san pod svaku cijenu.
Želim postati slavna roniteljica.
Natalija Molčanova moj je najveći idol.
Želim biti poput nje, svjetska prvakinja.
Molčanova drži više od 40 rekorda u ronjenju na dah.
Smatraju je legendom u povijesti toga sporta.
Zbilja mi je neugodno zbog mog velikog sna.
Zvuči kao nešto što govoriš kad si dijete
kad te pitaju što želiš biti kad odrasteš.
Samo nekoliko ljudi razumije moj san.
Moj je tata jedan od tih ljudi.
Razumije moju strast prema moru i ronjenju na dah.
Učinila bih sve da ostvarim svoj san.
Ako nemaš san da te potakne, nećeš uspjeti.
Ali cijena koju plaćaš
tako je visoka.
Alessia i Steve.
Njihova je veza bila vrlo jaka.
Što ih je spojilo?
Oduvijek vjerujem
da nam se ništa ne događa slučajno.
Uvijek postoji nit koja sve povezuje.
Nešto što te vodi određenim putem.
Alessia i Stephen postali su duet
na mnogo načina.
Sudbina ih je spojila.
Prihvatio sam da radi nešto opasno.
I živio sam s time.
ZAPADNA OBALA IRSKE
Tata, daj!
Hajde!
Oduvijek sam znatiželjan.
Uvijek su me fascinirali divljina, životinje i more.
Stephen je volio biti u divljini.
Nas bismo dvojica plivali u pet ujutro dok je sunce izlazilo.
Zaronio bih. Ronio bih s disalicom.
Držao bi me za ruku i pokazivao svojom disalicom.
Pokazivao je ribe.
„Što je najveće ovo? Najmanje ono?
Koji je najrjeđi kit? Koji je najčešći kit?”
Ti beskrajni „Zašto?
Što? Gdje?
Koliko često? Koliko?”
Zanimanje za prirodu počelo je tako što smo gledali Davida Attenborougha.
Usred sam središnje Nove Gvineje.
Jednom od rijetkih preostalih mjesta na površini Zemlje
koja su doista neistražena.
Uvijek sam mislio da želim biti istraživač.
Uvijek sam volio gledati Amazoniju,
Kongo i Indoneziju te zamišljati kako je biti ondje.
Keenane, dobro izgledaš!
Kad je Stephen postao tinejdžer, otišao sam iz obiteljske kuće.
Gotovo da ne želim razmišljati o tome.
Osjećam se jako loše zbog toga.
To ga je jako povrijedilo. Slomilo mu srce.
Sjećam se, kad je imao 17 godina, svađali smo se
oko trošenja novca na alkohol s prijateljima.
Mama je bila malo zabrinuta. „Je li počeo rano piti?”
Pitao se: „Što ću raditi nakon što napustim školu?
Kako ću slijediti svoj san?”
Nije imao pojma.
Kad sam imala 13 godina, znala sam što želim.
GLAS ALESSIJE ZECCHINI
U djetinjstvu nije bilo lako naći tečaj.
Svi su bili dečki.
TRENING RIM
Sjećam se da se Alessia pojavila s tatom.
Djevojčica plavih očiju.
Sjećam se da nisam ni čuo Alessijin glas. Samo se smijala.
TALIJANSKA REPREZENTACIJA
Mislim da sam prešao stotinjak metara.
Trebalo nam je mnogo godina da dođemo do toga.
A ta mala prešla je 105 metara.
Tada si počinješ postavljati pitanja.
Kako će sve to završiti?
Išli smo na natjecanja u ronjenju na dah u moru.
Zaronili su s čamca koristeći kamen kao protutežu.
Rekla sam: „Da vidim koliko duboko mogu ići.”
Zadržavanjem daha
shvaćaš mnogo više o sebi.
Uspjela sam se spustiti na 52 metra.
-Dobro! -Bravo!
Tako mlada djevojka
u tim dubinama
privukla je veliku pozornost.
A onda savez objavljuje izjavu
kojom se zabranjuje sudjelovanje maloljetnika na službenim natjecanjima.
U najmračnijim sam trenucima plakala.
Bilo je svađa s ocem i trenerom.
U tom sam se trenutku pitala: „Što ću sad?”
Kad ti kažu da si kum, to je vrlo emotivan doživljaj,
povezivanje prijatelja.
Međutim, doznao sam nekoliko mjeseci nakon odluke,
i to preko jednog momka.
Nisam znao što ću sa životom.
I malo sam zabrinut…
Znao sam da ne želim ostati kod kuće, skrasiti se.
Znao sam da od toga nema ništa.
Vidi tko je došao!
Hrabar si kad si to uperio u nju.
Ali onda se moja majka razboljela.
Ne želim zeznuti još jednu vrpcu.
Maura je dobila rak.
I Stephen i njegov mlađi brat Gary bili su bliski s majkom.
To ih je uzrujalo.
Vodiš mamicu.
Stalno su je podizali.
Umrla je u tako ranoj dobi.
Stephen je iz prve ruke vidio koliko sudbina može biti nepravedna.
To je utjecalo na njegove osobne filozofije.
Živi za danas.
Jer nikad ne znaš što slijedi.
Zato je htio iskapiti svaku posljednju kap svijeta.
Amazonija, Kongo i Indonezija.
Oduvijek mi je bio san otići onamo.
Skupljao sam National Geographic.
Sjećam se fotografije gorile kako gazi kroz tresetište,
a to je snimljeno u sjevernom Kongu.
Htio sam otputovati u Kongo i pronaći gorile.
Bilo je to zastrašujuće iskustvo.
Nikad nisam radio ništa slično.
Kako se zoveš?
Stephen. Steve.
-Stephen? -Da.
-Jesi li kršćanin? -Jesam.
-U Irskoj smo… -Protestant?
Ne, katolik.
Palmino vino.
Da.
Bok. Zdravo.
Koliko je dugo seoska kraljica?
-Šest godina. -Šest? Dobro.
Čini se da ću odsjesti s ovom obitelji.
Svatko tko prijeđe rijeku dobije riječno sljepilo.
Rekli su mi da ga sad imam. Morat ću na liječenje.
Napokon.
Preko kongoanske granice.
-Pa, evo nas. -Dobro.
Sanjao sam da ću biti na takvu mjestu. I jesam, uspio sam.
To je u meni potpalilo vatru
da radim nešto neobično u životu.
Da nađem što sam tražio,
znao sam da moram ići manje utabanim putem.
Htjela sam da ronjenje bude moj život.
Iako sam četiri godine smatrala jako dugim razdobljem,
rekla sam: „Dobro. Hajde, nastavimo.”
Mnogi bi rekli: „Dobro.
Radit ću nešto drugo.”
Ali ona ne. Nastavila je bez obzira na to.
Nastavila je ići na bazen,
na more.
Onda shvatiš da je nešto pokreće.
Sretan rođendan ti
Kad je navršila 18 g.,
eksplodirala je, poput rakete.
Odmah je pokazala svoj potencijal.
Sto i pedeset metara u bazenu.
Isprva je bilo: „Opa!”
Ali Ilaria je bila bolja.
Nisam očekivala ovaj rezultat.
Bila sam najbolja u Italiji.
Alessia mi se jedina mogla približiti.
Ali Alessia je u tom razdoblju bila pomalo luda.
Ovo je Alessia Zecchini.
Blizu zida za 200 metara.
Da vidimo hoće li se okrenuti.
Neće, izašla je.
Bila je jako mlada, tinejdžerskog uma.
Bila je tužna.
Uzrujana.
Bilo je jako teško.
Da sam više forsirala, ne bih izronila kako treba.
Ilaria Bonin!
Hajde, Ilaria!
ITALIJA
Ako želiš biti najbolji,
a uvijek osvajaš srebrnu medalju,
to te izluđuje.
Kad je netko snažniji od tebe,
to postaje dodatna motivacija.
Morala sam se popraviti da dostignem talijanski rekord.
Morala sam gledati Natalijine snimke da shvatim kako to mogu postići.
Moj je savjet da je mentalno opuštanje temelj ronjenja na dah.
Ako želimo biti uspješni pod vodom,
moramo biti opušteni, ne trčati prema nekom cilju.
Počela je pristupati natjecanju na drukčiji način.
Bila je tako opuštena.
To je bilo dobro. Stani.
Nevjerojatno postignuće od 224 metra.
Bila je tako zadovoljna kad je došla do zlatne medalje.
Čestitam na novom talijanskom naslovu.
Da, nevjerojatno je. Napokon!
Taj je trenutak bio početak
našeg iskrenog prijateljstva.
Taj je rezultat oduvijek bio zapisan.
Imala je natprirodnu moć ronjenja na dah.
Ali bazen je bio premalen za Alessiju.
More je zaista bio njezin dom.
Stephen je mislio da će svoju sudbinu naći negdje u Africi.
S dečkima u Etiopiji.
Etiopija, Sudan,
Sijera Leone,
Nigerija.
Putovao je s puno pažnje i ozbiljnosti.
Međutim, nekoliko se puta zamalo dogodilo nešto jako loše.
U Gvineji je došlo do narodnog ustanka protiv predsjednika.
Cijelo se jutro puca.
Svako toliko čuješ „bum, bum, bum”.
Bio je rastrzan i u dvojbi.
Pitao bi se: „Trebam li raditi ono što rade moji prijatelji?
Vjenčati se. Neki od njih imaju djecu.
Što bih trebao raditi? Je li ispravno što ovako živim?”
Jednom me pitao
jesam li razočaran.
Lutao je svijetom
i tražio nešto što nije mogao definirati.
Razmišljam o obitelji, prijateljima.
Ovo je, bez sumnje, najniže,
najgroznije doba moga života.
Uglavnom…
do sutra.
Htio je doći kući i živjeti uobičajenim životom.
No prije toga htio je stati na jedno mjesto.
EGIPAT
Stephen je oduvijek volio more.
Volio je roniti s bocama u oceanu.
Čuo je da postoji grad u Egiptu koji je svojevrsna meka za ronioce.
Sjećam se da sam išao obalom i slušao more.
Ovdje me obuzima osjećaj nade.
Kad bi Steve došao autobusom iz Kaira,
sve do Dahaba,
bacio bi torbu u sobu.
Pitao bi: „Gdje je bar? Idemo na piće.”
Sljedeći dan ode na ronjenje.
I sprijateljili smo se.
Svaki smo se dan viđali.
Volio je beduinsku kulturu. Naučio je arapski.
Postali smo poput obitelji.
Boravio je ondje i zarađivao podučavajući ronjenje s bocama.
Došao sam na ronilački tečaj Divemaster,
a vodio ga je Steve.
Bio je moj instruktor.
Ubrzo smo se družili svaki dan.
I plesali.
Dahab je Steveu bio
drugi dom.
Imao je vlastitu kućicu. Obožavao ju je.
U jednom mi je trenutku rekao:
„Otkrio sam nešto novo, ronjenje na dah,
i baš je zakon.”
Steve me zamolio da mu se pridružim.
Kad sam prvi put zaronio i držao dah,
nestali su problemi i gluposti iz mog svakodnevnog života.
Toga dolje nema. Prekrasno je.
Steve se zaljubio u ronjenje na dah.
A pogotovo u Plavu rupu.
Doslovce s plaže dođete u ponor.
Postoji široka rupa u koraljnom grebenu
koja te poziva da se spustiš.
Ondje je i luk, poput kapelice na vodi.
Nažalost, na lošem je glasu.
Bilo je mrtvih.
Ovo je najopasnije mjesto za ronjenje na svijetu.
Navodno je oduzelo više od stotinu života.
Što se tiče smrti,
Plava je rupa još opasnija od Mount Everesta.
Uz mene,
samo je nekolicina ljudi ondje ronila.
Natalija Molčanova bila je jedina žena koja je uspjela.
Ronjenje kroz Luk ostavilo je trajan dojam na mene.
Taj je zaron otključao nešto u njoj.
Neustrašivost koje nije bila svjesna.
Postala je najbolja roniteljica na svijetu.
S Lukom moraš znati jesi li spreman.
To je mjesto koje lako može zavarati.
Morate naći izlaz.
Ako ga iz bilo kojeg razloga ne vidite jasno,
prepušteni ste sebi.
Ako nešto pođe po zlu, ne možete na površinu.
Zbog 30 metara stijene iznad glave.
Izvan Plave rupe
nalaze se spomenici u sjećanje na ljude koji su ondje poginuli.
Moj je dečko umro u Plavoj rupi,
baš kad sam se preselila u Egipat.
Opasno je jer je duboko.
To je uvijek ocean.
A mi smo ništa.
Rekla si da ti je cilj
da postaneš druga žena na svijetu, nakon Natalije Molčanove,
koja će srušiti sve svjetske rekorde.
Što misliš, koliko će to trajati?
Ne znam.
Naravno, to je san.
Mislim da je to san svakog sportaša.
Ali jako je teško.
Natalija Molčanova, prvakinja dubina.
Drži više od 40 rekorda u ronjenju na dah,
a neki su nevjerojatna, gotovo smrtonosna postignuća.
Danas sam zaronila 101 metar.
To je 101 metar dolje i gore.
Više od dva Kipa slobode,
od dna do baklje.
Natalija je bila prva roniteljica na dah koja je došla do dubine od 101 metra
na natjecanju.
I dugo je držala taj rekord.
Dakle, broj 101 bio je čarobni broj koji je Alessia pokušala nadmašiti.
Želim to popraviti za nekoliko metara.
Zapravo, nadam se da ću prijeći više od 90 m
da dođem do troznamenkastog broja za nekoliko godina.
Svi moraju imati san i uložiti sav trud.
Tada je, zaista, sve moguće.
Možete li opisati osjećaj ronjenja na tim dubinama?
Govorite o osjećaju pritiska na tijelo.
Što dublje ronim,
to više tlak suzbija zrak u plućima,
dok mi pluća ne budu veličine šake.
Nakon 30 metara tlak me gura prema dolje.
To se zove slobodan pad.
Meni je to najbolji dio.
Imaš dojam kao da letiš.
Tišina je jedinstvena.
Kao da si na posljednjemu mirnomu mjestu na Zemlji.
Postoji element predaje.
Poput tripa.
No povlačenje na dno mora može biti strašno,
čak i za ronioce.
Morate prekinuti duboku meditaciju.
Kad se vratimo na površinu, tada posao zaista počinje.
Morate preplivati dužinu nebodera od 70 katova.
Plivanje protiv tog tlaka, kao da plivate protiv struje.
A opskrba kisikom već vam je opala.
Snažno udarate pa vam se ubrzava puls
i brže sagorijevate kisik.
Dolazite do toga da nemate dovoljno kisika
za održavanje sustava.
Tada može doći do zamračenja.
Mozak se sam isključi.
To ne znači da vam mozak odumire.
Ali to je kao sigurnosni mehanizam.
Mozak se čuva isključujući sve funkcije.
Od tog trenutka imate još minutu ili dvije
prije nego što počnu oštećenja mozga.
Još jednom.
Ako nemate potrebnu liječničku pomoć,
može brzo krenuti nizbrdo.
To nipošto ne treba olako shvaćati.
Godinama smo Steve i ja pokušavali zaroniti dublje.
Bilo je to poput igre među nama. Htio sam srušiti belgijski rekord.
On je lovio irski koji je iznosio 61 metar.
Kad se počneš natjecati, želiš pomicati svoje granice.
U početku je imao nekoliko zamračenja.
Voli lupati glavom o zid. Znate, ono: „Idemo!”
Ono: „Ne mogu, ali svejedno ću.”
-Koliko duboko? -Šezdeset.
-Dobro. -Sranje.
Ali Steve nikad ne odustaje.
Jako se ponosio što je bio najbolji Irac.
Druga privlačnost ronjenja na dah bila je ta granica.
Granica koju treba pomaknuti.
Ronjenje na dah ekstremni je sport.
A ekstremni sportovi imaju ekstremne posljedice.
POKUŠAJ RUŠENJA REKORDA, GRČKA
Stephene?
Steve je imao jako zamračenje.
Sigurnosni tim nije znao što će s njim.
Umalo da nije umro.
Nije htio da itko drugi to prolazi.
Pa je htio biti sigurnosni ronilac.
Steve je imao najbolje iskustvo za taj posao
jer jedina osoba koja može osigurati ronioca na dah
ronilac je na dah.
Ronilac s bocama ne može paziti na ronioca na dah
jer izlazi polako zbog dekompresije.
Ako se nešto dogodi, morate brzo reagirati.
U ronjenju na dah 99 % incidenata događa se u zadnjih deset metara.
Postoji li problem, zatvorimo dišne putove da ne progutaju vodu
i odvedemo ih na površinu.
Maknite se zbog sigurnosti.
Jako se trudio da se proslavi.
Radim to sam. Pa…
Nakon nekog vremena Steve je dobio priliku biti u sigurnosnom timu u Kalamati,
njegovo prvo veliko međunarodno natjecanje.
SVJETSKO PRVENSTVO AIDA 2013. GRČKA
Natalijin sin, Aleksej Molčanov,
tada je držao muški svjetski rekord.
Išao je na najdublji zaron.
A njegova je mama gledala.
-Osiguranje, ne prilazite. -Osamdeset.
Steve je bio prvo osiguranje.
To znači da mora najdublje roniti.
Stephen je došao na 30 metara.
Kao sigurnosni ronilac
udahnete zrak, spustite se
i ako sve prođe kako treba, plivate zajedno.
Nikad niste ondje dulje od minute.
Steve je već dugo čekao na 30 metara
pa mu ponestaje zraka.
Daj, Aleksej.
Tri i pol jako je dugo.
Andrea, i ti se spusti.
-Problemi. -Da.
Problemi?
Steve se počeo grčiti.
Nekoliko sekunda od zamračenja.
Onda je vidio kako Aleksej ima problema na oko 40 metara.
Odluke u sekundi.
Spasi Alekseja ili sebe.
Diši, Aleksej. Diši.
Diši, Alekse.
Diši, stari. Dobro si.
Imao sam teško oštećenje pluća.
Mama je rekla da me Steve spasio.
Veoma sam zahvalan na tom nesebičnom činu.
To je bio moj prvi susret sa Stephenom, ta nesreća.
Otad je bio zvijezda natjecanja.
Svi su znali tko je. Stephen Keenan.
Spasio je svjetskoga prvaka.
U toj je priči junak taj sigurnosni ronilac.
Tada je to bio najdublji sigurnosni zaron na natjecanju.
Smatram to junaštvom.
Kako bi spasio Natalijina sina,
Stephen je toliko ozbiljno shvatio svoj posao da je ugrozio vlastiti život.
Ovo je treći dan treninga. Jako sam zadovoljna
jer sam već srušila osobni rekord.
Prešla sam 88 metara.
Alessia se približavala tom čarobnom broju, 101. metru.
Ali nije bila jedina.
Sjajan zaron.
Hanako Hirose iz Japana bila je snažna izazivačica.
Mogu li čuti vašu poruku o natjecanju?
Ovaj ću put srušiti svjetski rekord.
Hvala.
Hanako ima urođenu povezanost s morem.
Rođena je za to.
Kad zaronim,
često zamišljam kako plivam…
JAPANSKA REPREZENTACIJA
…poput kita ili dupina.
Hanako je išla sve dublje i dublje.
A Alessia je morala reagirati.
A. Zecchini bila je izvanredna.
Njezin je zaron bio iznimno elegantan u svakom pogledu.
Imali smo nevjerojatno suparništvo između Hanako i Alessije.
Hanako se konstantno kretala dubinama.
Alessia bi joj uzvratila.
S 89 metara.
Devedeset.
Devedeset dva.
Devedeset tri.
Reci nam koliko si duboko zaronila.
Devedeset i četiri metra.
-Koliko metara? -Devedeset četiri.
Opa! Sa Zecchini nećemo prestati.
Toliko je godina dominirala Natalija Molčanova.
Odjednom su te žene bile tako blizu.
Ali kad se bližiš granici pokušavajući rušiti svjetske rekorde,
mnogo toga može poći po zlu.
Smatraju je jednom od najboljih sportašica
u jednom od najsmrtonosnijih ekstremnih sportova na svijetu.
Ronjenju na dah.
Natalija Molčanova u nedjelju je ronila i jednostavno je nestala.
Natalija Molčanova nestala je uz obalu Španjolske.
Nisu pronašli njezino truplo.
Molčanovin sin Aleksej, i sam rekorder u ronjenju na dah,
New York Timesu rekao je:
„Čini se da će ostati u moru. Mislim da bi joj se to svidjelo.”
Bilo je tako nadrealno.
Bila sam šokirana.
Bilo je jako tužno jer je bila tako snažna.
Izgubili smo Nataliju Molčanovu.
U znak priznanja za njezina velika postignuća,
pridružite mi se u minuti držanja daha.
To je šokiralo svijet ronjenja.
Shvatili su da su ugroženiji nego što su mislili.
Jer ako se to može dogoditi Nataliji, najvećoj ikad,
može se dogoditi bilo kome bilo kad.
Nakon Natalijine nesreće
počela sam shvaćati da to može biti opasno.
Zaranjala sam sve dublje.
Crno je. Mračno je. Osjećaš se zatvoreno.
Vidiš stvari koje ne postoje.
Previše sam se bojala.
Htjela sam se okrenuti i vratiti.
Nisam se osjećala sigurno.
Stephen se domislio
da bi mogao iskoristiti vlastito iskustvo sigurnosnog ronioca
da otvori centar za ronjenje na dah.
Stephen i njegovi prijatelji uštedjeli su novac.
Izgradili su lokal na obali mora u Dahabu.
Ovdje, ispred moje trgovine za ronjenje na dah.
Ovdje radim.
Ponosno mi je rekao.
Napokon je uspio u svome poslu.
Slijedio je svoj san.
Tako sam se ponosio njime.
Napokon je imao svrhu.
Bok, Steve. Bok!
Zdravo.
Ovo je lijepa, prohladna večer u Dahabu.
Gledala sam ga sa strahopoštovanjem.
Bio je na glasu kao najbolji sigurnosni ronilac.
Čula sam da je spasio Alekseja.
Tražila sam mjesto gdje ću podučavati.
Pitali su želim li se pridružiti timu. „Da, naravno.”
Bila sam zadužena za društvene mreže.
A Steve nije tip koji se stavlja u žižu zbivanja.
Ali meni je to bilo očito.
„Steve, daj. Jako si poznat u zajednici.
Moraš se početi promovirati.”
RADIONICE O RONJENJU NA DAH SA S. KEENANOM
Budući da je poznavao sve ronioce,
mogli su pozvati poznata imena
poput A. Molčanova na radionice.
To je privuklo mnogo ronilaca.
Škola se jako proslavila.
Što je za vas uspjeh u životu?
Smatram da je uspjeh ispunjavanje vaših težnji, ciljeva, snova.
Trenutačno živim u Egiptu, gdje vodim ronilački centar.
Sretan sam. Volim to što radim.
Drugi dijelovi mog života nisu tako uspješni.
Nažalost, ja sam 38-godišnjak i nemam djece.
To bi možda bilo nešto što baš i nisam ostvario.
Imao je neke veze u Dahabu,
ali ništa trajno.
Htio se zaljubiti i imati dugogodišnju vezu
i djecu.
Nedostajala mu je ta strana.
Morao je upoznati posebnu osobu.
Hvala što ste našli vremena za razgovor sa mnom,
kao i za sve slušatelje emisije.
Hvala. Zadovoljstvo mi je.
Mislite li da se katkad previše forsirate
u lovu na rekorde?
To je možda uobičajenije za mlađe sportaše.
Da, možda, naravno.
Nismo znali da želi srušiti svjetski rekord.
Ne voli da se brinemo, ne bi nam rekla.
Što želite postići u sljedećih nekoliko mjeseci?
Htjela bih zaroniti dublje.
Htjela bih postići svjetski rekord.
To je moj cilj.
-Kad je iduće natjecanje? -Vertikalno plavetnilo.
NATJECANJE U RONJENJU NA DAH VERTIKALNO PLAVETNILO
Dobro došli u Vertikalno plavetnilo na Bahamima.
Imamo 42 natjecatelja iz cijeloga svijeta
koji najavljuju rušenje deset različitih državnih rekorda.
Vertikalno je plavetnilo kao Wimbledon ronjenja na dah.
Bit će ovo prekrasan dan. Mnogo sjajnih zarona danas.
Pozvani su samo najbolji od najboljih.
Alessia Zecchini i dolazim iz Italije.
U tom je natjecanju
i izuzetan tim medicinara i osiguranja.
Želite predstaviti tim?
Želim osigurati dobru dinamiku između sigurnosnog tima i sportaša.
To je vrlo važno.
Stephen je ondje radio kao voditelj osiguranja.
Bio je odgovoran za opću sigurnost
jednog od najvećih ronilačkih natjecanja.
Uvijek će vas čekati dvoje sigurnosnih ronilaca, duboko i plitko.
Duboki će vas dočekati
između 20 i 40 metara, ovisno o zaronu.
Ozbiljno shvaćamo sigurnost na Vertikalnom plavetnilu.
Jedan od rijetkih incidenata,
kobnih incidenata koji su se dogodili,
bila je smrt američkog sportaša Nicka Mevolija.
Ne shvaćaj zaron olako.
Ne znaš koji će ti biti zadnji.
Nick je imao dugu povijest pretjerivanja u pomicanju granica.
I sve je katastrofalno pošlo po zlu.
Nicku su se stisnula pluća.
Kod stiskanja pluća
krvne žile u plućima mogu puknuti
i puštati krv u dišne puteve.
Riječ je o tkivu koje je oštećeno
i puno ožiljaka.
Ako se stalno ozljeđujete, to se nakuplja.
Zbog toga su se Nicku jako stisnula pluća.
I nismo ga mogli spasiti.
Naravno, imamo i medicinare koji će vas ohrabriti.
Dobro, neću dužiti.
Ako mislimo da je netko u opasnosti,
možemo reći roniocu da više ne može roniti.
Uvijek im kažem: „Želim da odeš kući.
Da uđeš u avion i odeš kući svojoj obitelji.”
I drugo, ne želim da budu
ronioci koji završe na kisiku u 40. godini
jer su do te mjere oštetili pluća.
U natjecanju moramo donijeti oznaku
pričvršćenu na donjoj ploči ciljane dubine, kao dokaz.
Poseže za oznakom.
Bijeli je karton 100 % valjan nastup.
To!
Čim vam netko pomogne ili izgubite kontrolu,
čak i na površini, to je diskvalifikacija. Crveni karton.
Tijekom dva tjedna natjecanja sportaši imaju po šest pokušaja.
Jako je jednostavno.
Pobjeđuje najdublji zaron.
…dolazi po vas.
Dobro.
Želim toliko toga.
Da.
Svjetski rekord, to je glavni cilj. Mislim, to mi je jako važno.
Bilo je jasno da Alessia želi srušiti svjetski rekord.
Htjela je pomaknuti vlastite granice.
Nažalost, Alessia je imala problema s mrakom.
Vertikalno plavetnilo jedinstveno je jer je posrijedi urušena špilja.
Kao da idete u svemir.
Vraća se.
Tu je Stephen Keenan, glavno dubinsko osiguranje,
ide pred nju.
ALESSIJIN PRVI OD ŠEST ZARONA
Bravo, Alexia.
Diši.
Samo diši.
Dobro sam.
Suci se konzultiraju.
Žao mi je, Alessia, crveni karton.
ALESSIJIN DRUGI ZARON
-Diši. -Uzmi je. Drži je.
Podrži je. Samo je podrži.
Podupri joj glavu.
ALESSIJIN TREĆI ZARON
Diši.
Drži je. Neka mi je netko pridrži. Pridrži mi je. Gore.
Gore. Jesi li dobro?
Hajde. Drži je.
ALESSIJIN ČETVRTI ZARON
Jako se forsirala.
Nekoliko se puta onesvijestila.
Mnogi ronioci nisu odobravali njezine metode.
Provjeravam je li kod Alessije došlo do stiskanja pluća.
Pitala sam je: „Iskašljavaš li krv?”
Rekla je „ne”.
I,
iskreno, nisam joj vjerovala.
Slušaj.
Ne možeš to ponoviti.
Ne ovdje.
Želim da uspiješ.
Zato želim da planiraš.
Moraš se smiriti.
Rekli smo joj da ne može roniti dan-dva.
Naljutila se i preplivala zaljev.
Budući da se upravo onesvijestila,
ne želimo da ima problema kilometar i pol dalje.
Alessia!
Nije stekla previše prijatelja takvim ponašanjem.
Neki su to smatrali…
pogrešnom reakcijom.
Alessia je bila naprasita i uopće to nije skrivala.
Zašto se ljutiš? Loše si počela. Smiri se.
Neki su je podbadali
i rekli da se ne čini da može dosegnuti te dubine.
Trolovi na internetu bili su jako strogi u kritikama.
Snimam ovaj video da uvjerim sve kojima je stalo do mene da sam dobro.
I da opovrgnem glasine na Facebooku da sam se onesvijestila na 20 metara.
Nisam imala problema sa stiskanjem pluća.
Sve u svemu, dobro je prošlo i molim vas da ne pišete laži.
Glava u neutralnom položaju, bez hiperekstenzije.
Jezik, tekućine i morska voda mogu ući u grkljan
i izazvati grč.
Svako bismo jutro imali sastanak da razgovaramo o svakom roniocu.
Ničega se nije sjećala.
Samo je rekla da je izronila. Dobro?
Stephen je jako dobro znao tko bi mogao biti u opasnosti.
Proučavao ih je i znao njihove slabosti.
Rekao bi: „Moramo paziti na ovoga ili ovu.”
I svaki je put imao pravo.
Pomalo jezivo.
Alessia je izluđivala Stephena
jer je vidio sve te sitnice koje je radila pogrešno
i što je vjerojatno pridonijelo njezinim nesvjesticama.
Počeo je trenirati s Alessijom tijekom stanke na natjecanju.
ALESSIJIN PRVI DAN OBUKE SA STEPHENOM
ALESSIJIN DRUGI DAN OBUKE SA STEPHENOM
Diši.
ALESSIJIN TREĆI DAN OBUKE SA STEPHENOM
-Jesi li dobro? -Dobro sam.
Odmah sam stekla povjerenje.
U njemu sam vidjela jedinoga tko me može trenirati.
Jesi li dobro?
Najviše sam primjećivala njegove oči.
Bile su modre, modre poput mora.
Pogled je bio dovoljan.
Prije ronjenja gledali bismo se.
To mi je davalo snagu.
Uz njega ste se osjećali sigurnim u mraku.
Vidimo poseban odnos između sigurnosnog ronioca i sportaša.
Primjerice, Alessia traži tebe u svakom dubinskom ronjenju.
Da, to je jako važno. Ronjenje na dah psihološki je sport.
Dobro? Mnogo je malih čimbenika koji mogu utjecati na zaron.
Ako se netko u ronjenju želi osjećati sigurno,
zadovoljan je što roni s nekim poznatim
i što zna da ga sigurnosni ronilac dobro poznaje.
Kako rone. Kojom brzinom rone. Navike koje možda imaju.
Znamo na što moramo paziti.
Postojala je veza koja nadilazi ronjenje na dah.
S nekim se ljudima razumijete.
Ne trebate riječi ni vrijeme.
Vidio sam tu povezanost.
Prvo što si učinila, počela si ovako i onda si: „Ne…”
Dobro.
O, Bože.
ZAVRŠNI TJEDAN NATJECANJA
ALESSIA IMA SAMO DVA ZARONA ZA NOVI SVJETSKI REKORD
Vaši najveći protivnici za obaranje rekorda su Japanke.
Bojite li ih se?
Bojim se svojih japanskih protivnica.
Sto metara. Bila je to velika brojka.
Japanski rekord.
Bila sam nervozna.
Stephen je došao i zgrabio me za ramena, vrlo ozbiljno.
Sjećam se da je rekao: „Sve će biti u redu. Čuvat ću te.”
Drugo osiguranje.
Oba su osiguranja dolje.
Malo usporava.
HANAKO POKUŠAVA BITI PRVA ŽENA NAKON NATALIJE KOJA JE DOŠLA DO 100 M
Evo je.
Dobro sam.
A suci kažu… bijeli karton!
Hanako Hirose iz Japana,
prva žena nakon Natalije koja je dosegla 100 m na natjecanju.
To je golem zaron!
Kad je Hanako dosegla 100 metara,
zapalila je vatru u Alessiji.
ALESSIA POKUŠAVA POSTAVITI NOVI SVJETSKI REKORD OD 102 METRA
Stephen Keenan ide pred nju.
Četrdeset metara.
Evo je.
-Prvo osiguranje. -S prvim je osiguranjem.
Nova nada za Alessiju.
Diši.
Hajde!
Dobro sam.
To!
Ostani gore!
Ima oznaku.
Drži se, Alessia, drži se.
A suci kažu…
bijeli karton!
Nevjerojatno.
To je bilo… bili smo zapanjeni.
O, Bože.
Onesvijestila se tri dana zaredom pa svjetski rekord.
Koji vrag? Znate?
Bili smo presretni zbog nje jer je samo to htjela.
Bilo je divno zagrliti Stevea nakon ronjenja.
Bilo je fantastično.
Danas sam presretna.
Ostvarila sam san koji već dugo sanjam.
Dobro, zdravica za Alessiju.
-Bok. -Bok, Ale. Jesi li sretna?
Presretna!
-Bila si sjajna, znaš? -Da, znam.
O čemu razmišljaš?
Sretna sam. Razvalila sam Vertikalno plavetnilo.
Kad počnete dostizati
svjetske rekorde,
visoko podižete ljestvicu.
Tada počinju problemi.
Sportaši bi mi morali poslati e-poruku s najavom za zadnji dan
da odluče koliko duboko žele ići.
U ronjenju na dah potajno najavljujemo.
Poenta je da sigurno najavimo što možemo.
Postoji malo strategije i šaha.
Ako najavite previše, možda to nećete moći izvesti.
A ako najavite premalo,
možda netko drugi odnese naslov.
Teško je odabrati.
Ako pogriješim, bit će loše. Dobit ću crveni karton.
To je…
teško.
POSLJEDNJI DAN NATJECANJA
Govorila si o granicama. Koja je granica Alessije Zecchini?
Mislim da ne postoji granica.
Ne postoji dok ne odlučim odustati.
Dobro došli na Vertikalno plavetnilo.
Danas bi mogao biti najvažniji povijesni dan ronjenja na dah.
Ovdje smo s domaćinom i sportašem Williamom Trubridgeom.
Pričajte mi o tome što vidite, posebice kod žena.
Epski. Mislim da takvo što nismo vidjeli u povijesti događaja.
Čini se da nam spremaju još.
Mislim da od njih možemo očekivati još vatrometa.
Predstoji nam još uzbudljivije ronjenje.
Najavljen je još jedan pokušaj rušenja svjetskog rekorda.
Pet, četiri, tri, dva, jedan.
HANAKO POKUŠAVA POSTAVITI NOVI SVJETSKI REKORD OD 103 METRA
A Hanako Hirose pokušava se upisati u povijest
i postaviti svjetski rekord, pomaknula ga je za jedan metar na 103.
Već je ispod 90 metara.
-I… -Sto metara.
Sto metara!
-Dotaknula ju je! -Da!
Ustanite za Hanako Hirose iz Japana, 103 metra!
Hajde, Hanako.
Sad upri i doplivaj nam.
Dva, četrdeset i pet.
Roniteljica,
Hanako Hirose iz Japana,
nada se dubini od 103 m i svjetskom rekordu.
Dobro sam.
Ima oznaku.
Bijeli karton.
Čisto je to odradila.
Svjetski rekord, čistih 103 m. Fantastično.
Tko god prvi ispliva i to riješi bez problema
samo stvara pritisak na osobu koja ide sljedeća.
Ući u vodu i pokušati srušiti rekord tako brzo nakon toga
golem je zadatak.
Deset sekunda.
Pet, četiri, tri, dva, jedan.
ALESSIA POKUŠAVA SRUŠITI HANAKOIN NOVI SVJETSKI REKORD ZA JEDAN METAR
Alessia Zecchini, Italija.
Pokušaj postavljanja svjetskog rekorda od 104 metra.
Na mrežnom prijenosu možete pratiti cijeli događaj.
Posljednji pokušaj svjetskog rekorda.
I dok gledate kako zaranja…
preplavi vas zabrinutost.
Provjerite sonar.
Osiguranje na površini, provjerite.
Nemam signala. Može li tko provjeriti?
-A Alessia bi trebala biti… -Na 80.
Nema signala.
Sonar im omogućuje da vide
jesu li stali.
Imamo smetnje sa sonarom.
-Dvije minute. -Prošle su dvije minute.
-Osamdeset. -Nismo sigurni.
-Dobro je.
-Vrijeme je sad dvije i petnaest. -Dvije i 15, 70 metara.
Već bismo je trebali vidjeti.
Prvo osiguranje.
STEPHEN PLIVA PREMA ALESSIJI
Evo je.
Dobro sam.
Evo je!
Više je ne proždire beskrajna tama.
Suci se savjetuju. Ima oznaku.
Ne znamo što se događa, ali ima oznaku.
Svjetski rekord, 104!
Samo se pojavila
i sve oduševila.
Postavila je svjetski rekord
i time je ušutkala sve nevjerne Tome.
Bilo je jasno da je Alessia sila prirode
i da nikamo ne ide.
Držim novi svjetski rekord od 104 metra i jako sam sretna.
Hvala svima. Fantastično! Zasad je dosta. Ciao.
I prvo mjesto,
s nevjerojatnim zaronom od 104 metra
i novim svjetskim rekordom,
Alessia Zecchini!
Alessia je snažno zagrlila Stephena.
Zaista je vjerovao u nju.
U njoj je postojalo nešto zbog čega je znao da ona to može.
Uopće nije sumnjao u nju.
Zaplješćite Alessiji Zecchini!
-Bok, Alessia. -Bok.
-Dobro došla. -Hvala.
Lijepa, darovita, mlada. Imaš sve.
Dakle, devet zlatnih medalja na svjetskom prvenstvu, četiri srebrne,
jedna brončana.
Vrhunski rekord, onaj najpoznatiji, onaj kojim se najviše ponosiš,
toliko da to nosiš oko vrata,
svjetski rekord od 104 metra.
Imaš li još ambicija, ciljeva?
Čak i nakon što je postala žena koja je najdublje zaronila,
Natalija joj je i dalje bila nadahnuće.
Alessiju su motivirala sva postignuća
koja je Natalija ostvarila tijekom života.
Ostalo je samo jedno.
Luk u Dahabu.
Ljudi su mislili da ona to ne može.
Htjela je dokazati sebi i svima drugima
da može.
Sudbina je htjela
da je Stephen htio da trenira s njim u Dahabu.
A Alessia i Stephen
imali su nevjerojatnu povezanost.
TIPKA…
BOK, STEPHENE! KAKO SI?
I GDJE SI NA SVIJETU?
BOK, PRVAKINJO! U DAHABU
DOĐEŠ TRENIRATI SA MNOM?
FANTASTIČNA IDEJA
TO! JEDVA ČEKAM DA TE VIDIM!
Stephen nam je rekao da ide po Alessiju u zračnu luku.
„Vidite što sam napravio.” Izvukao je
natpis za aerodrom s imenom „Alessia”.
Bio je jako uzbuđen, sretan.
Htio je da sve bude savršeno za Alessijin dolazak.
Nisam vam još rekla gdje smo.
U Dahabu sam na treningu.
Ovdje je prelijepo.
Dobro, sve je spremno.
Ovdje smo u ronilačkom centru i pakiramo sve.
Onda idemo na more. Pokazat ću vam Plavu rupu.
Djelovao je uzbuđenije od mene.
To mi je bilo baš simpatično.
Blesavo.
Oboje smo bili smotani.
Bio bi to prvi put da vidimo nekoga kako prolazi Luk
i bilo je uzbudljivo sudjelovati u tom zaronu.
Trenirat ćemo zajedno.
„O, Bože. Trenirat ću s Alessijom. Dragi Isuse!”
Došla je sa sendvičem sa šunkom i limenkom Cole.
I odmah mi se svidjela.
Dobro, Alessia. Na noge.
Znao sam da je postavila svjetski rekord.
I ponovila je svjetski rekord na treningu.
Nadahnjivalo me
što je netko postizao dubine o kojima sam ja samo sanjao.
I znate, ono,
i Steve bi rekao: „Prelako izgleda kad ona to radi.”
Znate? Ali to je bila… ona je bila takva.
Alessia i Steve stalno su bili zajedno.
Trenirao ju je i pripremao za Luk.
Tjednima bi sjedili svaku večer nakon treninga.
Sve bi prolazili. Govorio joj je što da učini sljedeće.
Još je jedna večer u Dahabskim roniocima.
Onda su bili zajedno svaku večer.
Recite „bok”.
Bok.
Recite bok.
Bok.
Bilo je to divno ljeto.
Imali su posebnu vezu.
Srodne duše.
Simone, sretan rođendan sa zakašnjenjem. Nadam se da je bio odličan.
Oprosti što ti samo ja čestitam.
Zapravo, ne, ovdje je još netko. Čekaj.
Sretan rođendan!
Obožavao je biti u pustinji.
Sreća koju smo dijelili bila je nevjerojatna.
Mislili smo: „Ovo bi moglo biti nešto posebno.”
Osvojit ćemo svjetsko prvenstvo.
Postavljat ćemo svjetske rekorde.
Ova nevjerojatna dama
osvajat će svjetska prvenstva.
Istina.
Svi smo bili zajedno te večeri. Bila nam je to zadnja večer.
Sjećam se da se okrenuo prema Alessiji i rekao:
„Bit ćeš prva žena koja će proći Luk nakon Natalije Molčanove.”
Rekli smo Stephenu:
„Čuvaj Alessiju.”
A on, kao osiguranje, rekao mi je:
„Prepusti to meni.”
DANA 22. SRPNJA 2017.
Raspravljamo o zaronu prije ulaska u vodu.
Ovo je moj trener, Steve, a ovo su drugi sportaši.
Uskoro ćemo u vodu.
Pripremam svu opremu.
Pripremamo se za ulazak u vodu.
Steve me zamolio da fotkam taj zaron.
Fotografirala sam sastanak za sve sigurnosne ronioce.
Steve je prošao svaki detalj.
Svi su točno znali što trebaju raditi.
Plan je bio da Alessia zaroni 52 metra, povlačeći se užetom,
a zatim uđe u Luk i pliva vodoravno 30 metara.
Kad bi stigla na drugu stranu Luka,
sigurnosno uže trebalo bi biti u sredini.
Steve bi je čekao na kraju užeta.
Natalija je prošla Luk s monoperajom.
Alessia se pripremala za zaron bez monoperaje,
što je najteži način.
Možda je tako htjela da bude bolja od najboljeg ronioca na dah.
Sve je bilo tempirano.
Vježbali su to
kako bi znali koliko joj točno treba da se spusti na 52 metra,
koliko joj treba da vodoravno prepliva 30 metara.
Imali smo odbrojavanje
kako bismo bili sigurni da će Steve biti ondje prije njezina dolaska.
Spustila sam se s dvoma tehničkim roniocima
s kamerom kako bih snimala.
Nakon što je zaronila, moj je posao bio držati uže.
I čekati da dođe do dna. Spustimo se nekoliko metara.
Pogledamo. Ako se ne vraća, završili smo.
Nakon što je preplivala Luk,
oslanjala se na uže s druge strane da se vrati.
Pet, četiri, tri, dva, jedan, nula.
Gledali smo kako Alessia zaranja.
Držim uže da znam kada dođe do dna.
Kad bismo osjetili da je pustila uže, dali bismo znak
kako bismo ostalim roniocima pokazali da je ušla u Luk.
To je trebao biti znak Steveu da zaroni.
Deset sekunda.
Počela sam odbrojavati Steveu.
Pet, četiri, tri.
Tražio je još deset sekunda.
Nisam shvaćala zašto jer, dotad,
sve se odvijalo prema planu,
možda mu je srce prebrzo radilo
pa je htio uzeti još nekoliko sekunda da bude spreman.
Ne znam jer ne možemo razgovarati s njim.
Priprema se za ronjenje pa neće govoriti.
Trebalo mu je malo više da mi da signal.
STEPHEN ZAPOČINJE ZARON 20 SEKUNDA KASNIJE OD PLANIRANOG
ALESSIA DOVRŠAVA LUK DESET SEKUNDA RANIJE OD PLANIRANOG
Alessia izlazi iz Luka, ali Steve nije ondje.
Ona ne vidi uže.
Pliva u pogrešnom smjeru.
Nije znala da je već izašla.
STEPHEN I ALESSIA MIMOIŠLI SU SE ZA 30 SEKUNDA
Jednu ruku držim na užetu.
Čekam da ga povuku kako bih znao da počinju izranjati.
Ali ne povlače ga.
Zabrinula sam se.
Možda je plivala malo sporije.
Pričekajmo još malo.
Trebali su izroniti
dok smo mi doplivali na drugu stranu.
Znao sam da nešto nije u redu.
Predugo to traje.
Nešto nije u redu.
Alessia mora smjesta izroniti.
Nije znala da je na posve pogrešnome mjestu.
U jednom trenutku Steve se brzo odmaknuo od užeta.
Kao roniteljica s bocama ne mogu ništa.
Bila sam jako daleko.
Samo sam vrištala.
Vidjela sam sve do kraja užeta.
Nije bilo nikoga.
Ne vidimo ih.
Misli brzo. Možda ih je odnijela morska struja.
Moramo pretražiti mnogo veće područje.
Trideset metara dalje nalazila se hrpa turista koji su ronili.
Tražimo nekoga među hrpom ljudi koji ne znaju plivati kako treba.
Kamo god pogledam, nema ih.
Odlučila sam izroniti i vidjeti jesu li na površini.
Nije bilo objašnjenja.
Plivala sam što sam brže mogla.
Moram vidjeti
jesu li živi.
Na prvim metrima sve se doimalo normalno.
Dok nisam stigla do Luka.
Sjećam se, dok sam plivala, osjećala sam napor.
No postojao je problem.
Steve nije bio ondje, kao ni uže.
Samo sam pratila greben
i pokušavala vidjeti uže.
Ali shvatila sam da ga ne mogu naći.
Pogriješila sam.
Odjednom sam vidjela Stevea ispred sebe.
Sjećam se da me primio za ruke.
Plivao je i doveo me na površinu.
Ne sjećam se prvih sekunda po izlasku.
Sjećam se da sam nakon nekog vremena gledala oko sebe i ništa nisam razumjela.
Steveovo je lice bilo u vodi.
Počela sam joj vrištati: „Okreni mu lice!”
Ali nisam znala da se onesvijestila.
Kad sam počela vrištati, jer sam glasno vrištala,
ona se probudila i odmah počela djelovati.
Možda sam mogla učiniti više.
Da sam bila prisebnija, ne znam.
Ako ste sami i počnete gubiti svijest,
morate biti na leđima. Ako niste, gotovi ste.
Steve ju je vjerojatno u posljednje dvije sekunde svijesti
namjestio u položaj u kojem bi preživjela,
pri čemu je on završio u vodi.
Najgore je što ništa nismo mogli.
Nismo ga mogli spasiti.
On je spasio mene, ali ja nisam mogla spasiti njega.
Bio je junak i pokazivao je to do kraja.
Na posljednjoj se fotografiji vidi da je žrtvovao život da spasi njezin.
Ronio sam kod svjetionika.
Zapravo, ondje.
Kad sam izronio,
pogledam mobitel,
čak i s ronilačkim odijelom,
gledam u mobitel i: „Molim?”
Imao sam 50 propuštenih poziva.
Primio sam telefonski poziv.
Nešto se dogodilo Steveu.
I…
Nisu ga mogli vratiti.
Moja prva reakcija: „Sranje! Nisam bio ondje.
Mogao sam ga spasiti da sam bio ondje.”
Izabrao je nju umjesto sebe.
Jasno mi je da je znao da će netko umrijeti tog dana,
a on ne bi dopustio da umre ona.
Dao bih život.
Svoj umjesto njegova.
Ne bi si oprostio da je nije spasio.
Svi,
ronit ćemo dok ne osjetimo
da želimo pustiti cvijeće
i zahvaliti na tako divnu čovjeku u našim životima.
Šaljem svu pozitivnu energiju
koju je Stephen slao svima nama.
Svi koji su voljeli Stephena održali su veliko podvodno bdijenje.
Svi su držali dah 39 sekunda da obilježe svaku godinu njegova života.
Nije se dogodila nijedna smrt
koja je ganula ovo mjesto kao njegova smrt.
Stotine ljudi. Mislim, svi.
Kako? Kako jedna osoba može dotaknuti toliko ljudi?
Očito je bio vrlo posebna osoba, zar ne?
Dio je tuge sebičnost.
Zbog sebičnog dijela tuge nedostaje mi.
Nedostaje meni.
Nedostaje mi jer se ne vraća kući.
Nedostaje mi u životu.
Ali tješi me kako je živio.
Bio je prilično hrabar.
Masajska ravnica.
Posve smo sami.
Jebel Toubkal.
Lijepa planina u s. Africi.
Stephen je cijeli život nešto tražio.
Uspio sam.
Pronašao je nešto što voli
i nekoga tko je dijelio njegov san.
Alessia i more.
Samo su mu oni trebali.
Uvijek će biti uz mene.
Sjećam se njegovih očiju…
i pokušavam se sjetiti svega što mi je rekao.
Da živim, da budem sretna.
Da vjerujem u sebe.
Uživajte do maksimuma!
Dobro? Pusa.
Pokušavam se sjetiti njegovih zagrljaja.
On je osoba zbog koje sam shvatila što znači zagrliti nekoga.
Iz zagrljaja biste shvatili koliko mu je stalo do vas
i sve osjećaje koje možete dijeliti.
Dao je život
za Alessiju.
Takva bol ostaje s vama.
Živite dalje.
Ali ta je rana otvorena i neće zacijeliti.
Uvijek će biti u mome srcu.
Bit će zauvijek sa mnom
jer želim da ostane sa mnom do kraja moga života.
„KEENANOVA NAGRADA” OSMIŠLJENA JE U STEPHENOVU ČAST
ZA SIGURNOSNE RONIOCE KOJI POKAZUJU IZVANREDNU PREDANOST RONIOCIMA
OD STEPHENOVE SMRTI ALESSIA JE POSTAVILA 23 SVJETSKA REKORDA U BAZENU I NA MORU
SVAKI JE POSVETILA STEPHENU
U SJEĆANJE NA STEPHENA KEENANA,
NATALIJU MOLČANOVU, NICKA MEVOLIJA, CARLU HANSON I SAYURI KINOSHITU
Prijevod titlova: Željko Radić