Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DOKUMENT NETFLIX
Slyšeli jste o Kaiovi, stopařském hrdinovi se sekerou?
Určitě vás to nemine.
Je to teď největší hit internetu.
- Co chcete vědět? - Co se tu stalo?
Tohle nebyla běžná zpráva. Možná to tak začalo,
ale rychle se to změnilo v něco mnohem většího.
Není pochyb, že toho dne byl Kai hrdina.
Všichni po celém světě o něj měli zájem.
Mohl mít, co se mu zachtělo.
Mohl mít peníze, slávu.
Ale tenhle kluk, kterého jsem představil světu
se během tří měsíců změnil
z toho úžasného hrdiny a krásného člověka
ve zločince stíhaného za vraždu.
Takže v tomhle příběhu se to fakt podělalo.
Právě mi volá.
- Kdo? - Kai.
- Haló? - Máte předplacený hovor.
Za tento hovor nic neplatíte.
Je od vězně ze státní věznice v New Jersey.
Hovor bude monitorován a nahráván.
Když jsme v redakci slyšeli o tom dalším příběhu,
krátce po druhé hodině odpoledne,
znělo to dost zvláštně.
A jak nám ukáže moderátor zpráv KOBH Jessob Reisbeck,
bylo to čím dál šílenější.
Bylo 1. února 2013.
Měl jsem ten den hlásit zprávy.
A zachytili jsme hlášení:
„Došlo k autonehodě. Vypadá to zle.
Někdo uvízl mezi autem a dodávkou.“
Řidič křičí šílené věci.
Jsem Ježíš Kristus. Všichni černoši by měli umřít.“
Rasistické, hrozné věci.
Ve West Fresnu na rohu McKinley a Marks došlo k bizarní scéně.
Byl jsem sportovní moderátor,
ale z různých důvodů nám chyběli reportéři zpravodajství.
Takže tohle byl můj první den ve zpravodajství
a ukázalo se, že…
je to něco jiného.
Jeden muž najel autem na pracovníka PG&E
a přimáčkl ho na jeho dodávku, protože byl černý.
Na pomoc mu přišli nevinní kolemjdoucí.
Musel to udělat schválně. Snažil se ho zabít.
Máma běžela k řidiči, jestli je v pořádku,
mysleli jsme totiž, že je to nehoda.
Pořád říkal, že je Ježíš Kristus
a že nás všechny zachrání, ale musíme…
Použil slovo na N, čímž myslel černochy, prý je musíme sprovodit ze světa.
Řidičem byl tenhle obrovský chlap, co měl přes 190 cm a 130 kg.
Pak se obrátil k ženě, co mu chtěla pomoct,
a začal jí ubližovat, popadl ji
a škrtil ji.
Řekla, že najednou spolujezdec,
který vypadal jako stopař, bezdomovec,
toho řidiče napadl a zachránil ji.
Když jsem dělal tenhle rozhovor,
podíval jsem se na druhou stranu silnice
a tam zrovna šel
chlápek s dlouhými vlasy, šátkem, fakt velkým batohem
a bez urážky, ale vypadal jako stopař bez domova.
- Můžeme si promluvit? Nevadí? - Co chcete vědět?
Co se tu stalo?
Vyrazil jsem z Dogtownu.
Jezdil na skejtu, sjížděl vlny…
Chtěl hlavně vyslat láskyplnou zprávu
komukoliv, kdo se dívá. Je to silné. Mám z toho husí kůži.
Prošel si touhle šílenou
a pro většinu lidí traumatickou situací,
podíval se do kamery…
Nejdřív chci říct, že si zasloužíte respekt, ať jste udělali cokoliv.
I když děláte chyby, jste nádherní.
Nezáleží na vzhledu, schopnostech, věku ani velikosti.
Záleží na vás. Tohle vám nikdo nevezme. A teď…
Měl jiný pohled na to, co měl v tu chvíli udělat.
Podívám se a ten chlap je přimáčklý.
Chlápek vystoupí. Ty dvě mu chtějí pomoct.
A on se rozeběhne a jednu popadne.
Takovejhle chlap ženský zlomí vaz jak nic.
Tak jsem na něj naběhl se sekerou.
Třísk! Třísk! Třísk!
Jo.
Kdo by čekal, že stopař se sekerou
zachrání celou situaci?
Byl jsem ohromený. Naprosto.
Na první pohled vypadal jako trhan,
ale pak uvidíte,
jaký je to poklad.
Ta žena byla v nebezpečí.
Vypadalo to, že zrovna někoho zabil.
Kdybych to neudělal, zabil by víc lidí.
Přišlo vám divné, že má sekeru?
Jestli… Ani ne. Já jen…
Myslel jsem, že pro bezdomovce
bude sekera asi užitečná věc.
Viděl ženu v nebezpečí a chtěl jí pomoct.
Ale to, jak byl ochotný a schopný použít ji na něčí lebku,
tak to asi bylo trochu šokující.
- Jak jste se ocitl u něj v autě? - Stopoval jsem, ještěže jsem stopoval.
Lidi říkají, ať nestopuju, že se pak tohle stane.
- Aspoň jsem tu byl. - Můžu znát vaše jméno?
- Jsem Kai. - Jak se to píše?
- Přímo z Dogtownu. K-A-I. - Máte příjmení?
Ne, brácho. Nemám nic.
I když to vypadalo všelijak, hlavní je,
že žádná z těch zranění naštěstí nejsou život ohrožující
a řidič je tam, kde by měl být, tedy v policejní vazbě.
Z West Fresna Jessob Reisbeck, Zprávy KMPH.
Po našem rozhovoru za ním přišli reportéři z jiných stanic.
A chtěli s ním samozřejmě mluvit.
Byl to fakt charismatický člověk.
S každým chtěl mluvit. Chtěl být viděn.
Z nějakého důvodu řekl: „Ne, s nikým jiným mluvit nebudu.“ A odešel.
A když se to stalo, věděl jsem,
že tu mám něco sakra výjimečného.
Protože tenhle rozhovor budeme mít jen my.
Když budete vyprávět jakýkoliv příběh,
musíte mít padoucha,
nepravděpodobného hrdinu,
musíte mít úžasný scénář a někoho v nouzi.
A tady všechno tohle bylo.
Jo, bylo to kurevsky ošklivý.
Ty krávo, bylo to jako ta největší vlna, co jsem kdy sjel.
Věděli jsme, že máme poklad.
Tu noc jsem se rozhodl, že chci, aby svět viděl celý rozhovor,
těch víc než šest minut rozhovoru,
protože do té doby lidé viděli
jen tu minutu a půl, co jsem dal do zpráv.
Tak jsem to dal na YouTube a klikl na „nahrát“.
Pak jsem šel spát.
Ráno jsem se probudil a změnil se mi svět.
Stačilo jen nahrát to video a úplně mi to změnilo život.
Měl jsem vlastní YouTube kanál
a asi 20 fanoušků.
Když jsem přišel domů, nahrál jsem to, večer se na to podíval
a říkám si: „Má to asi 20 zhlédnutí.
To je fajn. Pěkné.“
Jessob mi druhý den volal a říká: „Terry, kámo!“
Já na to: „Jo, Jessobe? Co je?“
Prý jestli jsem viděl svoje video.
Říkám, že je to dobrý, že to vidělo asi 20 nebo 30 lidí.
Myslel jsem, že je to dobrý, ale on řekl: „Bylo jich asi půl milionu.“
Ten den jsem si uvědomil,
že se zrodil Kai, stopař se sekerou.
Támhleta věc, řídil jsem…
Třísk! Třísk! Třísk!
- Třísk! - Třísk!
Má doslova sekeru v ruce.
Jsem jím úplně posedlý.
Ten chlap je kurva můj hrdina!
Kai, stopař se sekerou.
Kurva jo!
Při každém obnovení stránky
to video nasdílel někdo další
a mělo desítky nebo stovky tisíc zhlédnutí.
Bylo to jako sněhová koule, co se pořád nabalovala
a internet to dál přiživoval.
Jsem Kai.
Objevily se desítky různých úprav a písniček. Bylo to šílený.
Třísk, třísk, třísk!
A ty memy? To ani není možný. Ten chlap je chodící meme.
On memy snad založil.
Lidi říkají, ať nestopuju.
Ještěže jsem stopoval.
Ta žena byla v nebezpečí.
Tak jsem na něj naběhl se sekerou.
Třísk, třísk, třísk!
Jo, jo.
Kdyby se v tom autě zas rozjel,
byly by tam kolem mraky těl.
Ten chlap byl fakt mešuge.
Takovejhle chlap ženský zlomí vaz jak nic.
Tak jsem ho začal mlátit do hlavy.
Třísk, třísk, třísk!
Stopaři se sekerou.
Ani nevíte, kolikrát jsem zatahoval okýnka
a projel kolem tuláka, co si brousil sekeru.
Když jsem viděl skeč Stephena Colberta,
tak i když jsem ho dřív moc nesledoval,
stal jsem se pak jeho fanouškem.
Poprvé v dějinách lidé říkají:
„Páni, máme vážně kliku,
že u sebe stopař bez domova měl sekeru.“
Kai znamenal sledovanost. Protože byl nový a zajímavý.
Lidem se líbil a sledovanost jsou peníze.
Každý ho chtěl pro sebe, naskočit do Kaiova vlaku, dokud to šlo.
Jmenuji se Brad Mulcahy.
V roce 2013 jsem vyhledával lidské příběhy
pro televizní pořad Jimmy Kimmel Live.
Připraven, nebo ne, tady je Jimmy Kimmel!
Mým úkolem je najít zajímavé příběhy
nebo klipy a přivést je na zkoušku nebo je poslat mailem Jimmymu
nebo najít něco, co by se Jimmymu líbilo.
A pak se toho člověka snažím do 36 hodin přivést do pořadu.
Vysíláme hlavně zábavné věci.
Nechte Britney na pokoji!
Obzvlášť máme rádi autentické lidi,
jejich reakce na něco nečekaného je nefalšovaná.
Jako nejlepší příklad mě teď napadá Paul Vasquez,
chlápek se dvěma duhami.
Tenhle pán byl v Yosemitském parku
a jednoho dne tam natočil duhu.
A během natáčení se objevila druhá duha.
Ty jo! Proboha! Panebože!
Panebože!
Tenkrát měl jen desítky tisíc zhlédnutí.
Jakmile se objevil v pořadu, dostal se na 45 milionů.
Požil jste nebo inhaloval nějakou nelegální látku
během natáčení…
Rozhodně ne. Byl jsem úplně střízlivý. V tom videu.
Když jsem poprvé viděl video s Kaiem,
bylo to opojné.
Nehledě na to, že skutečně pomohl dvěma lidem v nebezpečí.
A to bylo skvělé.
Šel jsem na zkoušku a myslím, že mi hned řekli,
že mám toho pána zkusit najít.
Ahoj, kámo! Pašák.
Kdo je pašák?
Samozřejmě, že každý chce být slavný, ale kdo to má v sobě?
Co je na člověku tak okouzlující,
že od něj nemůžete odtrhnout oči,
že chcete vědět, co udělá příště?
Jeden z největších pořadů, na kterém jsem měla tu čest pracovat,
byl Keeping Up with the Kardashians.
Nenechte si ujít premiéru nové řady.
Na Kaiovi bylo přitažlivé to,
že většina hrdinů nejsou bezdomovci.
Tohle byl někdo z jiného sociálního prostředí,
kdo mohl oslovit nové publikum
a ukázat lidem jiný svět, jaký doposud neviděli.
A bylo na něm něco vtipného, byl roztomilý, milý a nevinný.
Jestli se dívá někdo, kdo má surf Mini Mal, co by mohl půjčit
klukovi v neoprenu, tak bych rád zkusil Mavericks.
On to v sobě má.
Tak jsem ho chtěla najít.
Ale jak najdete někoho bez domova?
Kde začít, že?
To bylo něco!
Nejdřív jsem šla na Facebook,
Kai měl profil, tak jsem si ho přidala jako přítele
a poslala mu zprávu, že ho chci najít
a jsem z produkční společnosti.
Čím začít?
Já nevím.
A tehdy jsem zavolal pobočce ve Fresnu, co vysílala ten klip.
Ptal jsem se Jessoba, jak se s tím klukem můžu spojit?
A Jessob mi řekl, že to nejde.
Hlídal, kdo se k němu dostane.
Všichni po celém světě z něho chtěli něco mít.
Pamatuju si, jak jsem si jednou smazal maily,
a za šest minut,
za šest minut jsem měl asi 124 mailů
od lidí z Japonska, Austrálie, východního i západního pobřeží!
Ze všech možných talk show.
Věděl jsem, že s ním chtějí mluvit, jako první vyprávět jeho příběh.
Ale taky jsem věděl, že jen já mám jeho email.
Tak jsem mu poslal zprávu
a dal mu vědět,
že spousta lidí mu chce doslova přinést slávu a bohatství,
ale že chci být první, před ostatními příležitostmi.
Chtěl jsem mu říct o těch příležitostech
na rovinu a férově.
Předmět: „Raketový vzestup.“
„Hele, brácho, chceme s tebou mluvit
o tom šílenství, co je kolem tebe na netu a ve světě.
Lidi se o tebe zajímají.
Rádi bychom tě představili my.
Snad se ti vede dobře.
Opatruj se.“
Všichni se ho snažili získat. Byl to hotový lov.
Celé to bylo čím dál větší,
takže jsem s ním potřeboval zas mluvit, dozvědět se o něm víc.
Odvyprávět jeho příběh.
Nakonec použil něčí telefon na benzínce a zavolal mi.
Byl jsem nadšený.
Zeptal jsem se ho, kde je a kdy si s ním můžeme promluvit.
A on řekl něco jako, že je nahoře ve Stocktonu.
Dokonce i můj šéf řekl, že mám dělat, co je třeba.
„Sežeň tomu klukovi pokoj. Ať je někde, kde s ním můžeme mluvit.“
Kdykoli jedete udělat s někým rozhovor, je to vzrušující.
Ale tohle bylo asi až moc,
protože z tohohle chlápka byl hit a každý ho chtěl získat.
Ale nikdo se k němu nedostal, až na jediného člověka na světě.
A tím byl Jessob.
Celou cestu tam
jsem mluvil s různými lidmi a dělal různé rozhovory.
Nepřetržitě. Chtěli se k němu dostat. „Promluvím s ním.“
Chtěli vědět kde, to jsem neřekl.
Jeli jsme do toho hotelu,
zabočil jsem a říkám Jessobovi,
jestli to není Kai a Jessob na to:
„Tady je. Otoč to. Jdeme. Dostaneme ho. “
Jo, jedeme za tři…
Dívejte, koho tu máme! Konečně jsme ho sehnali.
Světová senzace,
kamarád nás všech a vlastně světový hrdina,
to je Kai. Kaii, něco ti rychle řeknu.
Jsi jako Batman, jen nemáš bat-signál.
Batman měl takový reflektor…
A nejsem nechutně bohatej, rozmazlenej fracek, co opovrhuje lidma.
Myslím, že největší rozdíl mezi tím vidět ho na videu
a být s ním v reálu bylo, že byl jak neřízená střela.
Měl jsem pocit, že jeho energie je trochu šílená.
Měl kolem sebe divnou energii,
takže jste nevěděli, co udělá dál.
Můžeš to vypípat, ne? Píp!
To první… Dobře…
Byl takový roztomilý a měl velké charisma.
Nevím, jestli jsem potkal někoho, kdo má takové charisma.
Tady je jedna moje kamarádka.
Jmenuje se Joan Sewittová.
V sobotu tady
jeden ze těch vymahačů práva
odsud ze Stocktonu
na ni vytáhl zbraň.
Vytáhnul na ni bouchačku.
Je to fakt k smíchu. Takhle sprostý projev moci,
ale tenhle byl Phil Anselmo asi neocenil.
V místním obchodě naplnil vozík jídlem a ukradl ho.
Ale venku to pak rozdal potřebným lidem.
Takže jsem prostě nevěděl, jak mám sakra tohle brát.
Jaký to je pocit být virální senzací,
být teď pro všechny hrdina, Kaii?
Já nejsem virus. Děláte si prdel?
Kruci, jsem senzace. Jsem Kai.
Nejdřív jsme udělali rozhovor a pak jsme potřebovali B-roll.
„Kde myslíš, že by bylo dobré tě natočit?“
A on, že tamhle je obchod s hudebními nástroji.
„Vezmu si kytaru a něco zahraju.“ Řekl jsem: „Super.“
Tuhle jsem napsal.
Zahrál tu písničku a bylo to úžasné.
Takovou krásu jsem neviděl ještě.
Bezdeché polibky přes dveře.
V očích máš to světlo zářivé,
jak soumrak, co přináší západ slunce.
Jemné polibky oranžové, stýskání marné,
když odejdeš.
Jemné polibky oranžové, šaty obnošené,
že odejdeš.
Dobře předvedeno, dobře zazpíváno.
Hraní na kytaru bylo skvělé.
Dokonce to i předvádí.
V jednu chvíli se tam zpívá něco jako:
„Sundej si kapuci.“
A on si v pravý okamžik stáhne šátek.
Kapuci mi sundej a pěknou pusu mi dej.
A posuň se ke mně trochu blíže.
A stáhni se, stáhni se dál.
Jen posuň se.
Rytmus cítíme v té lásce, co máme.
Je skvělý umělec a má fakt talent.
Páni, tohle je další jeho neuvěřitelný rys.
V nebezpečné situaci se umí zachovat jako hrdina.
A je i výborný muzikant.
- Odkud ho znáš? - Z internetu.
Někoho praštil sekerou do hlavy.
V tu chvíli neznal ten rozsah,
jak moc se ten jeho příběh rozšířil.
Začínal to vnímat,
protože lidé ho poznávali
a žádali ho o fotky a autogram.
Jak ses sem dostal?
Stopem.
- Super. - Jo, kámo!
- Doufám, že máš tu sekeru. - Nemám. Vzali mi ji.
Musíme vám sehnat novou, pane.
Po natáčení jsem se ho zeptal,
jestli zajdeme na jídlo a on souhlasil.
Začal jsem mu předestírat naše možnosti,
do pořadu ho chtějí lidi z celé země, taky Jimmy Kimmel,
zatraceně, i producenti pořadu o Kardashianových.
„Kaii, chce říct, že jsi slavný.“
A bylo úplně vidět, jak se Kai celý rozzářil
a řekl: „Páni, jsem slavný. Fakt?“
Neexistuje větší značka než Kardashianovi.
Mohla bych si hodit šipkou, kohokoliv vybrat
a nalákat ho, aby se stal hvězdou reality show.
Může být bohatý a slavný a dělat si, co chce,
jestli chce.
Na stole byly takové kartičky
a byla u nich taková malá tužka.
Když jsem mu to říkal, tak si s ní hrál.
Říkám mu: „Posloucháš mě?
Poslouchej, co ti říkám.
Je to neuvěřitelné. Můžeš být přes noc milionářem.“
A on si dál hrál s tužkou.
Že prý by chtěl do Sanfranciského zálivu a kouřit trávu.
Všechny věci na světě na jedné straně,
kouření trávy na druhé.
Dostali jsme se s Kaiem na tohle rozcestí.
Najednou zvednul tužku, hodil s ní, ona se roztočila a spadla.
Podíval se na mě a říká:
„Jedu do zálivu kouřit trávu.“
„Děláte si srandu? Tak počkat.
Říkáte, že se s námi nesejde,
protože roztočil tužku?“
Když jste Kai, musí vás napadnout:
„Co můžu ztratit?
Tohle mi musí nějak změní život. Proč ne?“
„Hele, vraťte se k němu a řekněte mu,
že mu pošleme limuzínu plnou trávy.“
„Kámo, tohle ti nabízí oni.“
Kai řekl: „Dobře.“
Naskočili jsme s Alexem do auta
a vraceli se do Fresna s tímhle příběhem.
KMPH je stále jediná televizní stanice světa, co s Kaiem mluvila,
ale dostává nabídky na nová televizní dobrodružství.
Ani byste nevěřili jaká.
Takže ho nejspíš brzy uvidíte i někde jinde.
Všichni chtěli Kaie pro sebe,
takže Jessob řekl: „Hele, Kai je ochotný s tebou spolupracovat,
ale chtějí ho i do The Kimmel Show.“
„To pro nás bude dobré. Z tohohle něco bude.
Jestli kluk, se kterým chceme dělat pořad, bude i u Kimmela,
bude ještě populárnější, takže to pomůže i nám.“
Nemohl cestovat vlakem
ani letadlem, protože neměl doklady.
Takže pro něj musel někdo dojet
a odvézt ho 800 kilometrů.
Takže jsme ho měli přivést do pořadu
a šéf mi řekl, že se mnou pojede JR.
„Zná severní Kalifornii.“
Netušil jsem, kdo ten Kai je.
Tak jsem si pustil to virální video
a uvědomil si, že působí docela mile,
ale taky se dostal do zpráv,
protože vzal někoho po hlavě smrtící zbraní.
Tohle bude zajímavé.
Většina produkcí reality show
hledá nějakou další pop-kulturní ikonu.
Když skončily Zlatý holky s Paris Hiltonovou,
potřebovali novou Paris a tou se stala Kim Kardashianová.
Takže se neustále hledá další velká věc.
Kai Jessobovi sdělil,
že se stopem dostal do Santa Rosy.
Tak jsme vyrazili. Hyjé!
O 400 000 víc.
A pak jsou tu ostatní, co mají problém se dostat dál,
ale my jim pomáháme.
Jako první mě napadlo: „Ježiši, táhne z něj alkohol.“
Ten chlap byl na-li-tý.
Nejdřív uviděl někoho, kdo měl podle něj „méně než on“.
Sundal si ze zad batoh
a dal mu ho.
Říkala jsem si, že tohle je fakt dobrý.
Kimmel si natočí svůj pořad, jednorázová záležitost.
Museli jsme si nejdřív zajistit,
že než se po něm budou sápat lidi z Hollywoodu,
tak nám podepíše smlouvu.
Pamatuju si, že ji podepsal hieroglyfy.
Ten podpis mu trval deset minut a byl to maglajz.
Nevím, jak jinak to popsat, bylo to jako jeskynní kresby.
Tímhle „podpisem“ souhlasil, že bude v pořadu.
Takže teoreticky jsme měli „dohodu“.
Mise splněna.
Nevěděli jsme, o čem přesně ten pořad bude,
ale lidé v mé společnosti mysleli,
že nám Kai otevře brány do světa, co jsme nikdy neviděli.
Bezdomovci žijící šťastně na ulici.
Byl by to úplně ulítlý pořad, to vím!
Jestli to povede Kai, bude to blázinec.
Pamatuju, jak sem jí říkal: „Připrav se.
Nebude to snadné.
Je to skvělý chlap, je to blázen,
ale není to s ním všechno růžové.
Je to vyčerpávající a těžké. Na to se připrav.
Když bude potřeba, zavolej mi. Pomůžu s čímkoliv.
Promluvím s ním, kdyby se něco dělo.“
Je osm a já stojím venku
před hotelem Roosevelt na Hollywood Boulevard.
Lisa přijede s Kaiem
a já vidím poprvé Lisu
a vidím poprvé Kaie.
A Lisa se na mě podívá a říká:
„Pohlídáš ho chvilku? Nechám zaparkovat auto.“
Bylo to jen za rohem, tak říkám, že to není problém.
Kai vystoupí z auta a stojíme spolu na Hollywood Boulevard.
Lidi ho začali téměř okamžitě poznávat.
Projížděli kolem a dělali: „Třísk! Třísk! Třísk!“
Jen jsem tam stál. Nehlídal jsem ho, je dospělý.
Lisa se vrací zpoza rohu
a najednou vidím, že se na mě podívá a zarazí se.
Kai má stažené kalhoty…
A močí na hvězdu Julia Iglesiase
přímo před hotelem.
Řekla jsem mu: „Měl jsi na něj kurva dohlédnout.“
Její výraz říkal: „Já s ním byla 26 hodin a ty nezvládneš 5 minut?“
Šli jsme do hotelu Roosevelt, bydlela tam Marilyn Monroeová,
pořádali se tam Oscary a teď tu byl Kai.
Vešli jsme do pokoje
a byl nadšený, když viděl minibar.
Nebyly tam mini lahvičky jak v letadle.
Byly to obří lahve s alkoholem.
Okamžitě otevřel Jacka Danielse
a začal ho do sebe lít.
Polk.
Nemluvíme o nalévání do sklenky. Byl jako šílenec.
Úplně nezvladatelný.
Pohybovala jsem se kolem spousty celebrit
a někdo se choval trochu bláznivě.
Ale ne takhle.
Potom jsme si chtěli dojít na něco k jídlu.
Vzal si svůj skateboard. Šli jsme do hotelové lobby
a v tomhle hotelu byla dost nóbl.
Samí nóbl lidi. Sobotní večer na Hollywood Boulevard.
A lobby byla jakoby dlážděná.
On si vzal skateboard, jel na něm a dělal…
…celou cestu. Vyšli jsme ven.
A za tři vteřiny přišla ochranka
a říká: „Nemůžete se vrátit.
Musíte odejít.“ A mě napadlo:
„A to nevědí, že čůral před budovou.“
Mysleli to vážně, měli jsme odejít.
Než jsem se nadál, byli jsme na chodníku.
Běžel pak před námi, vytáhl obrovský nůž
a pokusil se ho zabodnout do země.
Jako bylo to trochu děsivé.
Nejdřív nás Kai zaujal, hledali jsme ho a tak
a byli jsme z toho, co děláme, nadšení.
A pak jsme si říkali: „Jsme v pohodě?“
Jestli moje produkční společnost chtěla
toho bezstarostného, šťastného stopaře bez domova,
co se zastává lidí v ohrožení, tak to se od tohohle kluka čekat nedalo.
Vyhodili mě za skateboard a že jsem vypil flašku JD.
Tohle bylo kdy?
Čůral jsem na chodník slávy
a všichni ti reklamní agenti na mě: „Ne! Přestaň!“
A já jen…
Hlavně na pohodu.
Psal jsem, že s tímhle týpkem reality show dělat nechtějí,
ale jim to nejspíš připadalo,
že to s ním přece nemůže být tak zlé.
„Přiveďte ho sem.
Promluvíme s ním sami a uděláme si vlastní názor.“
Nevím, proč jsem si začala myslet,
že za něj zodpovídám, že jsem jeho chůva
a musím zajistit, aby se dostal do The Kimmel Show.
Neměla by to být jeho odpovědnost nebo Bradova?
Ale najednou mě napadlo něco divokého, nebo možná hloupého.
Vzala jsem si ho domů.
Byli jsme tam sami.
Byl zdvořilý.
Hrál na kytaru.
Ale začalo nám připadat, že je na něm něco nebezpečného.
11. ÚNORA 2013
DESET DNÍ PO VIRÁLNÍM VIDEU
V pondělí končím. Ať si ho vezme Brad a dělá si s ním, co chce.
Ani jsem nemyslela na náš pořad, jestli budeme něco točit.
Nevypadal moc nadšeně, že bude v The Kimmel Show.
Aspoň nedával žádné nadšení najevo.
Lisa a její produkční tým vzali Kaie do studia
a vzadu na parkovišti
byl velký nápis Jimmy Kimmel Live!
natažený přes celý plot. Vystoupili z auta.
A Kai nejdřív přišel k tomu nápisu a vyčůral se na něj.
Všichni hned: „Co to kurva...
Co to děláš?“ Pak přišla ochranka:
„Co to děláte. To nemůžete.“
Všichni do něj hučeli. že to přece nemůže,
že to nejde. Dohadovali se s ním, zastavili ho.
Šli dovnitř, tam čekal Jimmy.
Vyfotili se, udělali, co bylo třeba,
a pak Jimmy předal Kaiovi obálku.
Uvnitř bylo 500 dolarů.
Kai si ji vzal a dal ji ochrance
se slovy: „Mrzí mě ten počuraný nápis.“
Myslel jsem si, že v tom pořadu
nakonec určitě nebude.
Uvidí, že je blázen, že je nestabilní.
Uvidí, že to nebyla dobrá volba a nakonec od toho upustí.
V žádném případě tam vystupovat nebude.
Byli jsme v zelené místnosti
a do natáčení zbývalo 90 minut,
když se objevila policie.
Zdravím. Žádné natáčení, ano?
Díky moc. Pokud nechcete k nám.
Dobře, teď pokračujte dál. Díky moc.
Když přišla policie, věděl jsem, pro koho přišli.
Přišli, popadli ho a odvezli.
A já ještě nikdy nebyl tak skleslý.
Jmenuji se Jeff Stricker a v únoru 2013
jsem byl detektiv na vraždách na úřadu šerifa okresu Fresno.
Jett McBride, který řídil vůz,
co narazil do Rayshawna Neelyho, pracovníka PG&E, byl ve vazbě
a Kai byl náš klíčový svědek.
Vyšetřovatelé okresního prokurátora nevěděli, kde Kai je,
ale díky dnešním sociálním sítím, když Jimmy Kimmel tweetnul:
„V pořadu budeme mít Kaie, stopaře se sekerou.“
Tak odjeli z Fresna a zamířili do LA za Kaiem.
Někteří lidé nebyli zklamaní, že pro něj přišla policie.
Někteří říkali: „No, to se dalo čekat.“
Ale já ne.
Celou dobu jsem se v tom pletl. Chtěl jsem ho dostat zpátky.
Obvodní prokurátor okresu Fresno požádal
o pomoc úřad šerifa okresu Los Angeles,
aby našli Kaie ve studiu Jimmyho Kimmela
a vzali ho do vazby.
Kancelář prokurátora mu doručila předvolání
s tím, že potřebuje jeho svědectví ohledně pokusu o vraždu z nenávisti,
co celou záležitost začala, protože je klíčový svědek.
Všichni jsme byli na nervy, nejvíc asi Brad.
Na Kaiových sociálních sítích z toho byl poprask.
Ani nevím, kolik lidí se zapojilo.
Nejspíš miliony.
Nakonec ho asi 30 minut před začátkem
policie zase přivezla. Ale šlo o tohle.
Všechno, co dělám, ty přípravy,
obvolávání, dohody s lidmi,
to jediné, co nemám pod kontrolou, je to, co všichni vidí.
Co se vysílá.
Jen nad tímhle nemám kontrolu a jen tohle si všichni pamatují.
Jessob byl v první řadě.
Já běžel do zelené místnosti.
My oba, víc než kdokoliv jiný, věděli,
jak se to může zvrtnout.
Chystám se nabrat výjimečného stopaře.
Dámy a pánové, pozdravte prosím Kaie.
Kaii, naskoč do auta.
Kaii! Ne na auto, do auta.
Nevím, jestli tě auto unese. A je to.
Sleduj cestu, člověče.
Do pr…
Vítej, Kaii. Jak se máš?
- Výborně. A co ty? - Mám se dobře.
Moc jsem nevěřil, že to s ním dopadne dobře.
Ale fandil jsem mu.
Ve videu vás popsali jako „stopaře bez domova“.
Nemáš rád označení „bez domova“.
Osvobozený od domova.
Jsme zemí svobody a domovem odvážných.
Ty nechceš mít domov, že?
O čem to sakra mluvíš? Já jsem doma.
Jo, chápu.
Takže kdekoli jste, je váš domov. To je vaše filozofie.
Jimmy si s tím poradil dobře, protože Kai,
jak mívá ve zvyku, odpovídal někdy zvláštně
a říkal hodně podivné věci, ale Jimmy si s tím poradil.
Spousta lidí ti kvůli tomu říká, že jsi hrdina.
Protože jsi zastavil toho šílence.
Stejně není moc rozdíl mezi ním a tím, koho prodávají jako Ježíše.
No, já nevím. Já ho nepotkal.
Měl vousy?
Ne. Byl to tlustý, bohatý běloch.
Teď… To video viděly miliony lidí…
Nic proti tlustým, bohatým lidem.
Ne, tlustým bělochům.
Jo, vedle jednoho sedíš.
Jimmy byl skvělý. Viděl jsem ho to dělat už stokrát,
když… Kai se třeba snažil být vtipný
a Jimmy věděl, jak to zarazit,
řekl něco sebekritického a přešel na další bod.
Je fakt dobrý.
Pojďme na chvíli ven z auta.
Nevím, jestli to hned někomu nedáš,
ale něco pro tebe máme.
Tady to je. Surf Mini Mal a neopren.
Dělej si s ním, co chceš. Klidně ho můžeš někomu dát.
Ani vám nepovím, kolik lidí mě kontaktovalo
a chtělo mu dát surf a neopren a všechny ty věci, co chtěl.
Jen na tohle měl stovky nabídek. Sakra, Jimmy Kimmel mu to dal.
V pohodě, Kaii?
Dobře. Tohle byl Stopař Kai.
Díky, Kaii.
A díky, žes mě nezabil sekerou.
Ahoj všichni, dneska máme skvělou show.
Je tady Carl Reiner. Hned se vrátíme s Mindy Kalingovou.
V té chvíli se mu otevřel celý svět. Vážně.
Takže další den jsme ho požádali o filmové recenze.
Tak jo. Mrkneme na filmy.
Ten den jsme ho viděli z jiné stránky.
Nedokázal se vůbec na nic soustředit.
30 minut po půlnoci
je o tom, jak si udržovat tělo zásadité
a jak nám do vody dávají fluorid.
„Kaii, prostě se na to koukni.“
Pak jsme chtěli, aby se podíval aspoň na trailer.
Dvě minuty, 32 sekund. Ani to nezvládl.
Kdyby vám kolem domu dali chemtrails
se skopolaminem
a snažili se z vás udělat po… zombíky,
aby vás mohli zabít a vzít vám domy,
tak tohle by byl … dobrej způsob.
Jen tak tak jsme ho zvládli na 8 minut ten jeden večer.
Nikdy by s ním nešlo točit televizní pořad.
Usáma bin Ládin byl šejk.
To by nezvládl. Že by se třeba objevil v 15:45
v nějaké cukrárně a sehrál scénku, co mu napsali?
Ani náhodou. To by neudělal.
Prostě ani náhodou.
Fakt divná věc. Nikdy by to nefungovalo.
Po tom pořadu mu Jimmy slíbil, že ho odveze, kam bude chtít.
Řekl, že se chce vrátit na sever, a Jimmy slovo dodržel.
Ze světa, kde vás nikdo neposlouchá,
se ocitl v bublině, kde na vše, co řekne,
aspoň tisíc lidí odpoví: „Skvělý nápad.“
Chci ti obejmout ruku.
- Obejmout ruku? - Jo.
Moc děkuju.
Pomáhá ti ta tvoje proslulost u žen?
Chodíš teď s někým?
Chodím?
Oslovují tě teď ženy jinak než dřív?
Jo, jedna holka chtěla zjistit, jestli jsem to já,
a narazila do stopky.
Bylo jí trochu trapně.
Pořádně jsem jí objal a ona řekla: „Ty jsi Kai!“
Nebylo těžké ho sledovat, protože žil svůj sen.
Byl dost slavný. Objevoval se na různých videích o surfování.
Pojďme chytit vlnu.
Lidé chtěli, aby zahrál, někde vystoupil.
Jednou mi kvůli němu volal někdo od Justina Biebera.
Stačí jedna prácička s Justinem Bieberem
a máte jistou kariéru.
Tenkrát ho lidi rádi viděli.
Když přijel do vašeho města a napsal, že jde do knihovny,
dal to na Facebook a vám bylo mezi 17 a 23,
napsali jste: „Vyzvednu tě tam.“
Právě jste ho viděli, jak někoho zachránil, byl v televizi.
V té chvíli na něm nebylo nic, co by vás varovalo.
Tohle z Kaie udělalo internetovou senzaci.
Stal se pořádným hitem.
- Nebo do toho pořádně „třísknul“. - Jo!
FRESNO V KALIFORNII
TŘI TÝDNY PO VIRÁLNÍM VIDEU
Tohle je to auto, ve kterém jeli Jett McBride a Kai
v den incidentu.
Pořád je na něm krev.
Jsem překvapený, že to vůbec někdo přežil.
Nesledoval jsem, kam Kai odjel,
co dělal, jaká se mu věnovala pozornost,
ty talk show.
To mi bylo fuk. Jen jsem chtěl, aby se vrátil
na přípravné slyšení s Jettem McBridem.
Kai byl náš klíčový svědek.
Byl v autě, když havarovali a zranili Rayshawna Neelyho.
Ví, o čem mluvili. Měl všechny informace.
Lepšího svědka byste nenašli.
Ahoj, Tanyo.
Ahoj, lidi, jak se vede?
U soudu se začaly objevovat detaily.
Obraz se začal vyjasňovat.
Tanya Bakerová vypověděla, že ji McBride napadl,
zatímco se snažila zachránit Neelyho.
Popadl mě a bil mě do zad.
Pak přišel Kai se svou sekerou
a praštil McBridea do hlavy ne jednou, ne dvakrát, ale třikrát.
Protože jsem Kaie znal,
zajímalo mě, co se ten den ve Fresnu vlastně stalo.
Opravdu zachránil situaci?
Byl opravdu hrdina, nebo ne?
Tentokrát bez sekery muž známý jako Kai předstoupil jako svědek,
ale nejdřív přihlížející trochu pobavil.
Jen chvilku. Poslouchejte úřednici, jak čte přísahu,
abyste na ni mohl reagovat. Stačí jedna ruka, ta pravá.
Zeptali se Kaie, jestli si s Jettem McBridem ubalil joint.
Kai říkal, že ano. A Jett při mém výslechu
naznačoval, že Kai si usmyslel,
že se z obou po vykouření marihuany stali duchové
a Kai řekl: „Určitě bys teď projel támhletím náklaďákem
a nikdo by si nás ani nevšiml.“
V tomhle incidentu není úplně čistý. Udělali z něj hrdinu.
Je chvályhodné, co udělal, aby zastavil útok na Tanyu,
ale má na tom svůj podíl viny.
Kai pak vypověděl, že těsně před srážkou
se mu McBride pochlubil znásilněním 14leté dívky.
Prý si uvědomil, že je Ježíš Kristus
a projde mu vše, co si usmyslí.
Podíval jsem se a před námi byla celá skupina lidí ze stavby.
Většina uskočila stranou. Jednoho to přimáčklo.
Podle Kaie McBride zaútočil na několik lidí, kteří se snažili pomoct.
Pořád se jí držel, tak jsem ho praštil znovu.
A on ji pořád držel za vlasy. Byl jsem …
Praštil jsem ho fakt pořádně.
Zpočátku ho Kai bil
tupou částí, zadní stranou sekery.
A při třetím zásahu ji otočil a použil ostrou stranu.
Vzít někoho po hlavě sekerou třikrát,
i když tupou stranou,
je násilné.
A kvůli jeho vystupování
to pro mě nebylo zjevné.
Viděl jsem jen laskavého Kaie.
Ten násilný Kai, který se mi tam ukázal,
toho jsem neviděl.
V původním rozhovoru
jsem se ho jednou zeptal: „Byl jsi někdy u něčeho podobného?“
No, jednou jsem byl v sadu
a jeden kretén tam začal bít ženu, o které říkal, že je „jeho“.
Tak jsem šel k němu a začal ho mlátit do hlavy.
Vidíš tady ty stopy po zubech? Na kameře?
Začal jsem ho bít do hlavy a do zubů, všechny jsem mu vymlátil.
Ano, tu ženu zachránil. Ale je to trochu přehnané
chlubit se, že vám zůstaly jizvy na kloubech.
A nepřestat s útokem, ale pořádně tomu chlapovi naložit.
Je to stejné, jako když jsem se ho ptal na to bití sekerou.
Říkal, že ho rozštípnul.
Byl na to pyšný a dělalo mu to dobře.
Byla to pro něj skoro úleva a to je docela děsivé.
Co máš v plánu, když jsi teď středem pozornosti?
Protože tohle mívá jepičí život. Časem to vyprchá.
Tenhle drsnej haj… nemá jepičí život.
Nezapadám do škatulek. Ani čas mě nijak neomezuje.
Lidi nezajímá jen to,
že jsem vzal sekerou po hlavě chlapa, co chtěl zabít pár lidí,
ale taky že hraju parádní muziku.
Hraju punk. Hraju grind.
Hraju taky pořádnej metal. Umím hrát na šest různých nástrojů.
Nahrávací smlouvu mi nabízeli třeba Greenhouse Records
a Universal.
Jsem Gabriel Francisco.
A jsem hlavní zpěvák skupiny Redcoats.
Zeptali se mě, jestli chci vystupovat s Kaiem.
Napadlo mě: „Jako s tím Kaiem? Týpkem se sekerou?“
Připadal mi směšný.
Pak jsem viděl video, kde hraje na kytaru,
a docela to ušlo.
Takovou krásu jsem neviděl ještě.
Bezdeché polibky přes dveře…
Má hezký hlas a zní jako kluk, který hraje na kytaru u táboráku.
Souhlasili jsme, protože jsme stáli o jeho publikum.
O ty, co se přišli podívat na Kaie.
A pak jsme to chtěli rozbalit a získat si je.
Tak se to dělá. Jako ve hře Rock Band.
„Získal jsi 20 fanoušků.“ „Získal jsi 50 fanoušků.“
Kai se do Fresna přihnal jako velká ohnivá koule.
Přišel na zvukovou zkoušku
a myslím, že umím lidi odhadnout, a on mě dost rychle odradil.
To, jak mluvil, komunikoval a choval se k mému personálu.
Přišel k baru a prakticky se dožadoval piva zdarma
jen proto, kdo je, ale já mu řekl, že u nás to takhle nechodí.
Tak šel ven a sehnal někoho, kdo mu to pití koupil.
Na zvukové zkoušce mluvil o tom dni,
kdy vzal toho chlapa sekerou po hlavě.
A Kai to říkal tak, že se chlubil.
Říkal: „Ten chlap mě nabral,
nabídnul jsem mu jointa a on to vůbec nezvládnul,
protože jsem mu dal jointa,
ale on nevěděl, že je říznutej. Bylo tam…“
Začal vyjmenovávat drogy, co ani neznám.
Ale Kai mi výslovně řekl, že tomu muži podal říznutého jointa
a pak mi ještě řekl:
„Pak začal zničehonic vyšilovat, protože to nezvládal.“
A smál se tomu.
Byl jsem zděšený. Říkal to skupince lidí
a oni se smáli. Nikdo neposlouchal, co říká,
a já tam stál a říkal si: „Bože můj“.
„Kai se přiznal k něčemu obrovskému.“
„On ho zdrogoval?“
To je jako založit požár,
pak ho uhasit a být za hrdinu.
Chápu, že policie otestovala marihuanu
a provedla toxikologii u řidiče.
Ale když se nad tím zamyslíte,
co když tam bylo něco, co se v testu neobjevilo?
A pak mluvil o životě a pozitivním přístupu.
„Musíš to překonat, kámo.“ Jako hipík.
A pak najednou řekl:
„Pokud tě nějakej staroch neopíchá do zadku,
a ty se tomu musíš postavit a sejmout ho.“
Bylo to dost bizarní.
A pak se jakoby zase přepnul,
že je všechno v pohodě, a ostatní to tak brali.
I u tohohle jsem si zas říkal: „Co to mělo být?“
Šel jsem dovnitř, trochu v šoku,
a říkal si, že i tak musím odehrát vystoupení.
Máma našeho bubeníka je fotografka
a řekla mi, ať se postavím vedle Kaie, že nás vyfotí.
Pomyslel jsem si: „Bože.
Nechci, aby mě s ním někdo viděl, až tohle praskne.“
Protože jsem myslel, že to praskne.
Že to bude bomba.
Ale nestalo se to.
Ani si nepamatuju, jestli jsem tam byl na jeho vystoupení.
Z jeho chování té noci jsem byl docela v šoku.
Když mrtvej procitáš, kulky v hlavě máš.
Já vás kurva zabiju, jednoho po druhým,
Za to, co jsem udělal, já lítost necítím.
Nakonec jsem ho po vystoupení vyhodil,
protože močil na jeden z našich keřů.
Řekl jsem mu, že se tu nemůže chovat takhle neuctivě.
Spálil mosty.
Je to velké město, ale je to tu jak na maloměstě.
Když se tu spálíte, rychle se to roznese.
Moje poslední slova byla: „Vypadni odsud.“
Když se na Kaie podívám, nevím, co se mu honí hlavou.
Nevím, jestli je duševně v pořádku.
Ale myslím, že když žil tak dlouho bezstarostně a bez ohledu na zákony,
přestal se starat o následky.
Lidi mu dávali spoustu příležitostí,
ale on si asi začal myslet,
že tohle je teď Kaiův svět.
Spousta lidí mu namlouvala,
co všechno může dělat a co mu projde, a asi se to trochu zvrtlo.
Určitě už víte,
kdo je Kai, stopař se sekerou.
Je ho plný YouTube.
Je to oblíbený hrdina všech, ale já ho opravdu potkal.
Jsi jeho agent?
Já jeho agent? Ne, nejsem, ani nikoho nemám.
Ale ať jsi udělal cokoli, zasloužíš si respekt.
Nezáleží na vzhledu nebo schopnostech, jen na tobě.
Tohle je pro všechny.
A je jedno, jestli uděláš chybu,
pořád jsi nádherný. Jsou čtyři druhy lásky.
S někým se snášet, mít někoho rád.
Pak mít někoho rád romanticky
a nakonec být ochotný kvůli někomu zabít člověka.
Jako obětavá láska.
Pořad s Kimmelem byl vrcholem.
Proslavil se virálem, pak se to nabalovalo,
jeho sláva rostla.
Dělo se kolem něho víc a víc věcí, bylo to čím dál lepší.
Pak pořad s Kimmelem, nejlepší část,
a pak…
Šlo to pomalu dolů a…
Pro většinu lidí je to, co o něm vědí, možná něco, co by sami chtěli.
Mnozí z nás možná nechtějí tolik povinností.
Účty, auta, pojištění, daně z nemovitosti
a tenhle týpek si žil beze všech povinností
a šlo to dobře.
Ale pak už ne.
Je to mnohem smutnější život,
než ta vzrušující svoboda, co si lidé představují.
V pátek 10. května 2013,
něco málo přes tři měsíce po incidentu,
co celou tuhle neuvěřitelnou cestu začal,
se objevil v New Yorku
a zveřejnil tenhle znepokojivý a zlověstný příspěvek na Facebooku.
Prý je to jeho vzkaz ke Dni matek
a něco takového byste ke Dni matek nečekali.
Stojí tam:
„První vzpomínky, byl jsem v postýlce a rodina kolem mě skákala,
ale pořád mi říkali, že mám démona.
Zavírali mě v pokoji na 20 hodin denně,
v rohu jsem měl malý přenosný záchod.
Potom mi nasypali plnou pusu pepře a mýdla za to,
že jsem na celé kolo řval, ať jdou do hajzlu.“
S rozloučením: „Šťastný Den matek“.
Pamatuju si, jak jsme se poprvé potkali
po tom původním incidentu ve Stocktonu
a sedli si spolu na dlouhý rozhovor.
Rozhodně mi prozradil
fakt hrozné věci, co se mu staly.
A v tom médiu, kde jsem pracoval, v místních zprávách,
se toho do vysílání moc dát nedalo.
Bylo mi na cestách právě 17.
A jeden chlápek mě nechtěl pustit,
pak mě párkrát praštil a začal mě škrtit.
Otočil mě, stáhl mi kalhoty a začal mě znásilňovat.
Když se to dělo a Kai ležel na zemi,
tak prý vzhlédl k obloze
a viděl, jak v tu chvíli přiletěla vrána
a řekla mu: „Vstávej, braň se a uteč.“
A to udělal a tomu chlapovi utekl.
Nevím, jestli ho pak ještě viděl, nebo jestli z toho měl problémy,
ale spoustě věcem se dá těžko věřit.
Jenže já mu přece nemůžu říct, že se to nestalo.
Takže mi nezbývalo než věřit, že se to stalo.
Povídej dál.
Teda, brácho. Dobře, mám začít od dětství?
Byl jsem podělaný čtyři roky zavřený v kleci, jako nějaký zvíře.
Dali na dveře zámek zvenku,
aby mohli čučet na telku, šukat a tak.
Časem vás rozhovory začnou unavovat
a dokážete pak rozpoznat, jestli lidi říkají celou pravdu,
a já si nebyl jistý, že je to 100% pravda.
Ale i kdyby to byla pravda jen z půlky,
tak měl hrozné dětství.
EDMONTON, KANADA
Jmenuji se Jeremy McGillivary Wolfe a jsem Kaiův bratranec.
Byl prakticky jako můj bratr.
Viděl jsem ho u Kimmela a zíral jsem. Byla z něj internetová senzace
a já byl celou dobu úplně v šoku.
Pořád jsem v šoku, abych řekl pravdu.
Někdo, s kým jsem vyrůstal, dával tenhle neskutečný rozhovor.
Ale já ho neznal jako Kaie. Znal jsem ho jen jako Caleba.
Jméno Kai jsem slyšel poprvé na YouTube.
Já nemám rodinu.
Co se týká lidí, se kterými jsem vyrůstal, jsem už mrtvý.
To je fuk.
To, co řekl, mě mrzelo, nám na něm přece záleží, chápete?
Neměl by se tak cítit. Vždy nám na něm záleželo.
Ani po hádce láska neskončí.
Calebovi rodiče se rozešli, když mu byly čtyři.
V dětství byl hlasitý.
Byl vtipný a byl to rošťák.
Velký rošťák.
Já se mohl chovat jako kluk
a chodil jsem si hrát ven.
Caleb tuhle výsadu neměl.
Drželi ho doma.
Jeho máma ho na dlouhou dobu zavírala v pokoji,
a když… Taky se mě snažila zamknout.
Právě jsme dojedli večeři. Bylo léto
a bylo otevřené okno, takže venku bylo slyšet, jak si děti hrají.
Ale na okně byly tmavé deky,
takže bylo zatemněno, aby to vypadalo, že je noc.
Takže jsme věděli, že to má těžké.
Jednou se pokusil podpálit dům
a krátce poté se jeho máma rozhodla, že už to nezvládne.
Bylo mu 13, když šel do Bosco Homes,
což je místo, kam posílají problémové puberťáky,
kteří měli v mládí potíže a neměli domov
nebo je prostě doma nechtěli.
Jestli se pořád díváte, nejspíš se vám líbí, co vidíte,
takže to je moc milé a moc hezké.
Možná jste si všimli, že mé oči vypadají temně.
Vlastně celý obraz možná teď vypadá temně.
Něco, čemu madam Guyonová říkala „temná noc duše“.
Rozčílila ho i maličkost.
Caleb nepoznal, jestli se smějete s ním,
nebo jestli se smějete jemu,
a hrozně ho rozčílilo, když si myslel, že si z něj někdo utahuje.
Přepadali ho tyhle malé záchvaty zuřivosti a pak naráz přešly.
Když mi byly čtyři,
měl jsem zapalovač.
Chtěl jsem nechat shořet dům rodičů, do základů…
Upřímně věřím, že má Caleb psychické problémy,
protože se zdá v pořádku,
ale když se člověk ocitne v náročné situaci,
může z něj být diamant, nebo ho to zdrtí.
A myslím, že Caleba to zdrtilo.
Je snad jasný,
že jsme všichni uvnitř divocí.
To přece skrývat nemusíš.
Jsem Shirley, Calebova matka.
Je také známý jako Kai, ale budu mu říkat jeho jménem
kvůli tomu, co znamená. Smělý a odvážný.
Nikdy jsem ho nezamykala.
Jako „nezamykala“.
Po krátkou dobu jsem mu musela
zabránit v tom, aby se z pokoje dostal moc brzy,
protože byl volnomyšlenkářský,
vstával dřív než já a dělal věci, co mu mohly ublížit.
A jako zodpovědný rodič jsem tomu musela zabránit.
A bylo to jen na krátkou dobu.
V jeho nejlepším zájmu, pro bezpečí malého chlapce.
Moc jsem nevěděla, co se děje.
Lékaři přemýšleli, jestli nemá ADHD a podobné věci.
Ale nakonec
k žádné pořádné diagnóze vlastně nedospěli.
Jen se ptali, jak můžou pomoct.
„Jak to jen udělat? Jak si s tím poradit?“
A čas
to vyřešil.
Třísk! Třísk!
- Třísk! - Jsi to vážně ty?
- Jo. - Kámo, pojď sem, prosím.
Hej, třísk!
Koupíš mi flašku, když ti dovolím 17 fotek?
- Tohle je video. Dáme ti pivo. - Týpek se sekerou!
- Třísk! - Třísk!
- Sakra!
Třísk! Třísk!
- Třísk! - Máme tu kurva hrdinu.
Třísk!
Nevěděla jsem, že se stal slavným
a že je spousta opravdových, upřímných lidí, co mu chtějí říct,
že to dělá dobře a že tu jsou pro něj.
A myslím, že tahle část nebyla nutně špatná.
Miluje lidi. Je to velmi přátelský člověk.
Ale měla jsem trochu obavy, protože je dost důvěřivý
a každému se přece věřit nedá.
„Jsi pravý Kai? Jsi to opravdu ty?
Fakt se to stalo?“
A kdybys byl mnohem větší, než jsi,
natáhl bych se a zařval: „Třísk!“
„Přijde ti to opravdové?“
Caleb je člověk, který se vždy řídí srdcem.
A kvůli tomu je velmi důvěřivý.
Nevím, jestli je to pro lidi vždycky zdravé.
A na situaci mého syna je vidět,
že to možná není úplně nejlepší.
Myslím, že ho to dostalo do situace, kdy to na něj možná ušili.
Jak to myslíte?
Tak, že důvěřoval špatným lidem.
Ve čtvrti v New Jersey panují obavy,
protože policie zde řeší vraždu známého právníka.
Oběť, které bylo 73 let, nalezli v domě
na Starlite Drive v Clarku.
Tam žil Joseph Galfy posledních 15 let.
Přátelé věděli, že něco není v pořádku, když Galfy v pondělí nepřišel do práce.
Zavolali 911 a policie ho našla v jeho domě ubitého k smrti.
Jsem Bob Ellenport, přítel Joea Galfyho, mého souseda.
Volala mi jeho sekretářka,
že Joe měl být u soudu,
ale do práce nepřišel
a ona se mu nemůže dovolat na mobil.
Jestli se prý můžu zajít podívat, zda je někdo doma.
A tak jsem tam šel
a viděl, že nedělní noviny
i pondělní noviny jsou pořád na Joeově verandě.
New York Times Josepha Galfyho byly pořád na verandě.
To bylo zvláštní, protože měl svou rutinu.
Byl to člověk, co si každé ráno vyzvedl noviny.
To, že tam byly, bylo dost znepokojivé na to,
aby raději zavolali policii.
Dům samotný,
všechno vypadalo nedotčené,
nic nebylo rozházené.
Ale při procházení místností nakonec došli do hlavní ložnice
a tam našli bezvládné tělo Joea Galfyho.
Byl na zemi, oblečený jen ve spodním prádle a ponožkách,
ležel v kaluži krve.
Jakmile vstoupíte do domu, jakéhokoliv,
hledáte známky boje.
Nebyly věci na svých místech? Byly vybrakované zásuvky?
Byly tam převrácené věci?
Ale tady nic takového nebylo.
Tenhle dům byl velmi úhledný, uklizený. Žádný násilný vstup.
Ale v obývacím pokoji
byl vedle sedačky na stolečku notebook
a pod ním telefonní číslo
se jménem „Lawrence Kai“.
Nevěděli jsme, kdo je Kai, dokud jsme si ho nevygooglili.
A vyskočilo na nás video.
A v tom videu měl sekeru
a popisoval, co přesně dělá,
myslím, že to bylo: „Bum!“
Donutilo nás to k zamyšlení.
Mohl by udělat něco takového?
Když jsme prohledávali hlavní ložnici, kde se našlo tělo pana Galfyho,
upozornil mě jeden z detektivů na lístek na vlak,
bylo na něm datum z předešlého dne.
Neděle, byl to Den matek, 9:38 ráno…
Poslali jsme lidi na nádraží, aby získali video.
A snažili jsme se tam najít záznam zesnulého pana Galfyho.
Video často nedostaneme hned,
ale v tomto případě ano.
A na videu byl vidět pan Galfy
a bylo jasně vidět, jak kupuje lístek,
bere ho, otočí se a dá ho někomu mimo záběr.
Bylo vidět, že je to další muž, s delšími vlasy,
trochu vlnitými, s batohem, čekali spolu na vlak.
Takže jsme měli informace o této internetové senzaci,
Kaiovi, stopaři se sekerou,
jak mu prý začali říkat v Kalifornii.
A dívali jsme se na to video z nádraží v New Jersey
a říkali si: „Je to možné?
Je to ten samý muž jako v Kalifornii?“
Takže jsme zavolali
na policejní oddělení ve Fresnu.
Mluvil jsem s detektivem, co měl silný východopobřežní přízvuk.
Řekl jsem, že hledáme jednoho chlapa,
co je možná zapletený do vraždy, ale zatím to není jisté.
Že je to nějaký bezdomovec. A nedávno byl ve Fresnu.
Zeptal jsem se, jestli hledá Kaie.
A on na to, abych mu řekl vše, co víme,
tak jsem mu to řekl.
A když jsem mu řekl to jméno Lawrence Kai,
potvrdil mi, že ho znají jako Kaie, ale že je to jinak Caleb McGillvary.
Slyšel jsem, jak odložil telefon a zakřičel:
„Konečně jsme toho hajzla našli!“
Byla to převratná chvíle. Řekli jsme si: „Bingo. Asi ho máme.“
Dozvěděli jsme se o něm, že je to kočovník.
Nemá žádné živobytí.
Přežívá z darů ostatních.
Je to oportunista.
Takže šance, že cestoval napříč zemí
a dostal se do New Yorku, je slušná.
Bylo to další potvrzení toho, že Kai je naším podezřelým.
Museli jsme ho tedy najít.
Měl telefon, ale ten byl vypnutý.
Tak jsme to zveřejnili. Vydali jsme tiskové prohlášení.
Před pár minutami jsme zjistili, koho policie hledá
v případu vraždy právníka z Clarku.
Počkejte, až uslyšíte, koho hledají.
Caleb Lawrence McGillvary.
Možná ho znáte i jako Kaie, stopaře se sekerou.
Může být ozbrojený a nebezpečný.
Neví se, kde je.
Spoléhá na velkorysost cizích lidí, co se týče jídla a ubytování.
Je to stopař. Může být kdekoli.
Pokusí se zabít znovu? Zabije znovu?
Vzrušení z lovu začalo.
Hned jsem ho kontaktoval,
chtěl jsem s ním mluvit a zjistit, co se kruci děje.
Když se dozvíte, že úřady hledají někoho,
na kom vám začalo záležet a s kým máte hezký vztah,
a teď ho hledají kvůli vraždě, z toho jsem byl na prášky.
Jeden z mých synů, co bydlel blízko, za mnou přišel.
Ptám se, jak se má, a on: „Už jsi to slyšela?“
A já: „Co jsem měla slyšet?“
Řekl: „Že Caleba hledají za vraždu.“
Řekla jsem:
„Ne, neslyšela. Co se sakra stalo?“
Jmenuji se Ted Romankow. Jsem prokurátor v Union County.
Chceme tu dnes oznámit, že byl vydán zatykač
na Caleba McGillvaryho.
Cítili jsme, že je nebezpečný. Byl to člověk,
co v Kalifornii někoho napadl sekerou.
Neznal toho řidiče víc než pár hodin
a napadl ho.
A pohyboval se někde v naší oblasti
a byl podle nás extrémně nebezpečný,
takže jsme veřejnost varovali.
Nevíme, kde je, ale víme,
že tenhle muž je zvyklý cestovat
a může být nebezpečný.
O tom není pochyb.
Může být ozbrojený a nebezpečný.
Nejdřív mě napadlo:
„Do prdele. Tenhle chlápek bydlel u mě doma.
Mohl tě zabít. Mohlo se něco stát.“
Přemýšlela jsem, jestli ho policie někdy najde,
protože může snadno zmizet.
Věděl jsem, že bylo těžké najít Kaie jako svědka
a bylo mi detektivů trochu líto,
protože jak ho měli najít jako podezřelého?
Přišla mi hromada mailů a zpráv, protože si nás budou vždycky spojovat.
A bylo to na nic.
Fakt na nic,
protože jsem měl na srdci vždycky jeho dobro.
A teď ho hledali, protože možná někoho zabil.
Byl jsem v šoku. „Jak to myslíš, že je po Kaiovi pátrání?
Co je s Kaiem?“
Že prý zabil asi sedmdesátiletého chlapa.
Já na to: „Ne.“
Před třemi měsíci jsem ho hledal,
aby si ho v televizi mohli všichni užít.
O tři měsíce později ho hledá policie,
aby ho mohli soudit za zabití člověka.
Ani po dvou dnech se mi neozval.
A pak, v úterý 14. května 2013,
Kai zveřejnil na Facebooku tohle:
„Co bys dělal, kdyby ses malátný probudil,
s kovovou pachutí v puse, v cizím domě…
šel jsi k zrcadlu
a viděls, jak ti sperma stéká po tváři
z pusy, a začal jsi zvracet
a uvědomil by sis, že tě někdo zdrogoval, znásilnil a udělal se do tebe?“
A na konci měl tu zlověstnou otázku: „Co bys dělal?“
Obrátil jsem se k ženě
a říkám: „Ten kluk právě někoho zabil.“
Vím o Kaiovi, že mu to někdy sepne
a má v sobě hluboko uloženou zlobu a nenávist a může zaútočit.
Ale já prostě nevěřím…
Nemyslím si, že by něco takového udělal bezdůvodně.
Bylo potřeba ho co nejrychleji najít,
aby mezitím nepřišel k újmě někdo další.
NEDĚLE, 12. KVĚTNA, DEN MATEK
Vyšetřování odhalilo, že proběhla komunikace
s mladou ženou, jeho fanynkou, které policie říkala Fanynka č. 1.
Caleb se s ním seznámil na Facebooku,
byl s ní v kontaktu,
ona se s ním chtěla scházet.
Měli naplánovanou schůzku. Byl Den matek.
AHOJ, V KOLIK ASI DORAZÍŠ?
NE DŘÍV NEŽ ZA 1-2 HODINY
CO BY SIS DAL K VEČEŘI?
Caleb ten plán nedodržel
a nesešli se v době, kdy původně měli.
Pak víme, že se jí neozval
až asi do devíti večer.
AHOJ. ZASEKL JSEM SE… NEMÁM, KDE PŘESPAT
A začal jí opakovaně volat a psát,
chtěl, aby ho vyzvedla, chtěl odvézt z oblasti města Clark.
21:26
21:51
Váš hovor byl přesměrován do hlasové schránky.
Ahoj, Kim, tady Kai.
Můj nocleh neklapl.
Nemohla bys sem ještě zajet?
Bylo by super, kdybys mohla.
Kdybys mi třeba mohla napsat.
Dochází mi baterka.
V noci z neděle na pondělí se Caleb dokázal dostat z Rahway
do Asbury Parku.
Sešel se s Fanynkou čísla jedna.
Vyfotili se spolu
a vyšetřovatelům pak řekla, že byla překvapená,
protože vypadal jinak,
než jak ho znala z jeho videí
a z jeho fotek na Facebooku.
Zjevně si ostříhal vlasy,
což později pomohlo při vyšetřování.
Ale teď jsme měli aktuální fotku,
s krátkými vlasy.
Byl vidět detail jeho tetování na tváři
a tuhle fotku jsme poslali do světa.
FILADELFIE, ČTVRTEK, 16. KVĚTNA
Jeden zaměstnanec ve Starbucks ho poznal
a rychle zavolal 911.
Policie dorazila. Nebyl tam.
Policisté začali prohledávat blízké okolí.
Jeden to zkusil a šel na autobusové nádraží Greyhound,
viděl ho v čekárně, zavolal zálohy
a zatkli ho.
TŘI MĚSÍCE PO VIRÁLNÍM VIDEU
- Povíte nám, co se stalo? - Povíte, co se stalo?
Právník mi poradil, abych vám nic neříkal.
Děkuji všem příznivcům.
Vypadal určitě jinak.
Měl krátké vlasy. Měl tetování na tváři.
Viděl jsem fotky toho tetování na tváři na sociálních sítích, ale…
Možná to bylo kvůli celé té situaci.
Teď byl v policejní vazbě kvůli vraždě,
takže ho člověk vnímal jinak. Nebyl to hrdina, byl to padouch.
V únoru Kai, stopař se sekerou,
riskoval život, aby zachránil nevinné lidi ve West Fresnu.
Dnes ho zatkli za to, že údajně připravil o život
muže v New Jersey.
Bylo moc smutné,
že jsem musel informovat o klukovi, který býval hrdinou
a stal se mým přítelem,
že je teď ve vazbě za vraždu a jiný muž je mrtvý.
Řekněte nám všechno, co chcete říct, od začátku.
Potkal mě na Times Square.
Řekl: „Vypadáš ztraceně. Kam máš namířeno?“
Já, že do Jersey. A on řekl, že tam jede.
Zeptal se, jestli chci něco k jídlu.
Přišlo mi to milé, ale pak mě kurva znásilnil.
Co jste jedli?
Měl něco s parmezánem z nedaleké italské restaurace.
A co jste pak dělali?
Pak pil pivo
a chtěl ho nalít z láhve do sklenice,
pak jsme se dívali na televizi.
Pak jsem byl ospalý, tak jsem šel spát.
Ráno jsem se probudil
a v puse jsem měl kovovou pachuť.
Podíval jsem se do zrcadla a po tváři mi stékalo sperma.
Konfrontoval jste ho?
- To ne. - Dobře.
Přišel vám říct, že je čas vstávat?
Odvezl mě na nádraží a koupil mi lístek do Asbury.
Dobře. Co jste mu řekl?
Rozloučil jsem se a on řekl:
„Zavolej mi nebo pošli mail,
kdybys někdy potřeboval nocleh nebo tak.“
- A pak vám koupil lístek na vlak? - Jo.
Jel jsem do Asbury za kamarády, co se chtěli sejít
v jednu nebo dvě. Ale ještě v pět
pořád nedorazili, tak jsem jim zas volal.
Takže vaši přátelé nedorazili?
Ne a mě…
Mě znásilnili. Obviňujete mě z vraždy prvního stupně?
Jistě. Takže když vaši přátelé nepřišli, co jste udělal?
Vrátil jsem se, jestli bych u něj nemohl přespat.
A co jste dělali?
Vzal mě zpátky k sobě
a řekl, že ten večer neměl v plánu si něco objednat
a dal mi nějaké burgery
a vypil pár piv. To je vše, co si pamatuju.
Pak jsem se probudil na zemi a on mi chtěl sundat kalhoty.
Dobře. Probral jste se na zemi se staženýma kalhotami?
- Jo, stahoval mi kalhoty. - Dobře.
A jak byl oblečený on?
Byl ve spodním prádle.
Tak jo.
Co bylo pak?
Praštil jsem ho.
Chtěl mě zmlátit.
- Dobře. - Hodil se mnou a já byl…
Čím jste ho udeřil?
Prostě jsem ho praštil.
Rukama?
Jo, ani si nepamatuju. Mohlo to být loktem.
Nebo kolenem, nevím.
Dobře. Jak jste ho ze sebe nakonec dostal?
No, praštil jsem ho kurva do hlavy.
Můžu se napít vody?
Asi bych měl mluvit s právníkem, ne?
Nemůžu vám dát právní radu. Je to na vás.
- Chci mluvit s právníkem. - Tak jo, dobře.
Je přibližně 21:50.
Pan Lawrence si chce promluvit s právníkem.
Jakmile opustíte tuto místnost,
už s vámi nebudu moct mluvit. Máte nějaké otázky?
Jaký je za tento zločin trest v New Jersey?
- O tom my nerozhodujeme. - To je na soudci.
Je tady…
v New Jersey legální trest smrti?
Skončili jsme. Požádal jste o právníka,
takže budeme muset přestat mluvit.
Jasné?
- Hodně štěstí. - Díky.
Kai to chtěl uhrát na sebeobranu. Tak ale místo činu nevypadalo.
Podle místa činu byl ten člověk prostě ubitý k smrti.
Byl to 74letý muž.
Nevypadalo to, že by se Kai bránil,
protože by měl obranná zranění.
Bránil by se úderům, měl by modřiny, škrábance.
Nikde nikdo neřekl,
že by u Kaie viděli škrábance, rány, modřiny… cokoliv.
Vím, že lidi někdy zdrogují
a pak je znásilní nebo tak.
A když se pak proberou, bojují o život.
Jak vypadá takový boj o život?
Začaly unikat informace.
Ta pitevní zpráva byla brutální.
Takže to sebeobranu v Kaiově příběhu
dost zpochybnilo.
Podle toho, co vypověděl soudní lékař, to vypadalo, jako by ho ušlapali.
Měl zlomené očnice.
Tohle jsou asi nejsilnější kosti v těle, hned po stehenní kosti.
Měl zlomený nos. Měl zlomenou část nad nosem.
Měl skoro utržené ucho
a na uchu měl odřeninu. A na chodbě byla ta krvavá skvrna,
ve které byl vidět nějaký materiál,
co vypadal trochu jako ten na jeho uchu.
K tomuhle nedojde, když někoho praštíte.
Dojde k tomu, když někomu doslova dupnete na hlavu.
V tu chvíli nejde o to, kdo to udělal. Chcete vědět proč.
Řekl, že byl v sobotu večer sexuálně napaden.
V neděli ráno při odjezdu svého sexuálního útočníka objal
a pak toho člověka znovu kontaktoval
později ten samý den
a vrátil se zpátky do Clarku.
Dva a půl týdne předtím, než Kai potkal pana Galfyho,
zveřejnil na Facebooku něco znepokojivého.
Kai napsal: „Článek na HuffPost s názvem
‚Je dobrý nápad, aby lidé sami lovili pedofily?‘
Vy se rozhodněte! Za sebe!
Já se rozhodnu sám.“
Při zatčení u sebe měl výpisy
sexuálních predátorů, známých a usvědčených.
Považoval Joea Galfyho za predátora
a myslel si, že vykonává nějaký druh občanské spravedlnosti?
To nevím.
Nedává smysl, že by Joe, který byl tak mírný
a chtěl pomáhat, na někoho zaútočil.
Že by ho zdrogoval a znásilnil? To se Joeovi nepodobá, že ne?
To se mu nepodobá
a ani fyzicky Joe nebyl
v 70 letech žádný Arnold Schwarzenegger.
Prostě nebyl. I když jsem měl Joea rád,
při rvačce bych se na něj nespoléhal.
Když někdo někoho vraždí, nastane chvíle,
kdy oběť přepadne určitý strach,
kdy si uvědomí, že zemře.
Vždy, když jsme o tom u nás v kanceláři mluvili,
říkali jsme, že jsme hlasem oběti.
O tom je prokuratura.
A ať už pan Galfy dělal cokoliv, i u něj nastala ta chvíle,
kdy ho přepadl tenhle strach.
Dovedl jsem si představit, že se Kai rozzuřil
a nepraštil ho jednou, ale bil ho pořád dál
a dál, zatímco se Joe snažil utéct chodbou
a cestou vykrvácel k smrti.
Jsem naštvaný.
Je to zcela jasná vražda
a Joe byl moc hodný člověk na to,
aby ho zabili pro nic za nic.
A nikdo neví. Nikdo neví proč.
S jeho minulostí je dost dobře možné, že mu přeskočilo a udělal něco takového.
Myslím, že to nebyla sebeobrana.
Vážně věřím, že je nevinný.
Za tři měsíce se z hrdiny stal hledaný. Jak se mám jako cítit?
Chci, aby byl Kai volný a prostě…
- Líbí se ti ta virálnost. - Jo!
Je to anděl strážný? Nebo chladnokrevný vrah?
Dejte nám vědět v komentářích.
Je rozdíl mezi soudem veřejného mínění
a skutečným vrchním soudem.
A porota skutečného soudu
se v případu řídí fakty, co předkládá kancelář prokurátora,
dále pak fakty, co předkládá Calebova strana
a nakonec rozhodli,
že prokuratura odvedla svou práci dobře.
Soudní proces trval několik dní
a porota i ostatní lidé viděli Kaiovu jinou stránku než já
a na konci procesu soudce poznamenal pár trefných a působivých slov.
Soudce Robert Kirsch Kaie nazval
„sudem prachu s výbušným hněvem“.
„Vytvořil jste o sobě obraz volnomyšlenkáře,
ale pod ním porota uviděla vaši druhou stránku.
Chladnokrevného, vypočítavého, bezcitného vraha.“
Porota mi nevěřila, lidi jsou totiž zvyklí,
že když se neuvěří oběti znásilnění,
násilník se považuje za nevinného.
Ale tady se nesoudilo znásilnění. Násilník je mrtvý.
Soudila se vražda. Sebeobrana proti znásilnění je právo.
Ale porotě řekli, že to já musím
přinést přesvědčivé důkazy, že mě omámil a znásilnil.
I u mě mají ctít presumpci neviny,
dokud mi nade vší pochybnost neprokážou vinu.
Jako u sedmi z osmi násilníků, které zprostí obvinění a osvobodí.
Já Kaie potkal v této hrdinské… situaci,
a chápu, že ten soudce
viděl jen Kaiovu špatnou stránku a prošel celým tím soudem,
který byl brutální kvůli místu činu a tak…
Že to bylo „chladnokrevné“ a „bezdůvodné“,
já vám nevím.
Já nevím.
Proč nikdo neviděl, že je nebezpečný?
Lidi to asi viděli.
Myslím, že někteří si právem mysleli, že je nebezpečný.
Já si to ovšem nemyslel…
A nebylo to proto, že jsem ho tak moc chtěl do televize.
Že bych mu věřil, potlačoval strach z něj
nebo přehlížel strach ostatních, protože mi to nějak pomáhalo.
Opravdu jsem to neviděl. Opravdu jsem tomu nevěřil.
Nesnažil jsem se potlačit obavy ostatních,
protože jsem z toho měl prospěch. Já jen…
Viděl jsem, co jsem viděl,
a chtěl jsem pomoct tomu, koho jsem viděl.
A mýlil jsem se.
Myslím, že na Kaiově vzniku se částečně podílela média.
Ještě jsem neviděl žádnou analýzu,
kde by se někdo z médií ptal: „Neudělali jsme nějakou chybu?
Nestvořili jsme tuhle celebritu a monstrum moc ukvapeně?“
Bob chce asi říct, že když někoho oslavujete,
měli byste vědět, koho oslavujete.
Můžu tu sedět a říkat, že jsem vše udělal správně a snažil se…
snažil se udělat vše, aby byl úspěšný a šťastný a…
Nevím, ukázat to dobré v něm a schovat to zlé
a asi jsem to nedokázal.
Nikdo by to nedokázal.
Už předtím jsem mu řekla,
že když mě bude chtít vidět, přijdu.
Ale teď to odmítl.
Nevím, jestli ho ještě uvidím.
Už není osvobozený od domova. Už žádný Dowgtown.
Už není nic, napořád.
Na téhle adrese už zůstane navždy
a tenhle člověk nikdy adresu nechtěl.
Dobrý Bože.
Jett McBride byl shledán vinným z napadení smrtící zbraní
a odsouzen na 9 let v psychiatrickém zařízení.
Toxikologické testy u McBridea
nenašly žádné jiné drogy než marihuanu.
Caleb McGillvary (Kai) si odpykává 57 let
ve vězení s nejvyšší ostrahou v New Jersey.
V srpnu 2021 Vrchní soud v New Jersey
odmítl McGillvaryho odvolání proti rozsudku.
Pokračuje v pokusech o odvolání.
Překlad titulků: Michaela Vokřálová