Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EN NETFLIX-DOKUMENTAR
Har du hørt om Kai, den haikende øksehelten?
Det vil du.
Det er den hotteste videoen på Internett nå.
- Hva vil du vite? - Hva skjedde?
Dette var ikke en typisk nyhet. Det kan ha startet som en,
men den utviklet seg raskt til mye mer.
Det er ingen tvil om at Kai var en helt den dagen.
Alle ville snakke med ham.
Han kunne fått alt han ville.
Han kunne fått penger, berømmelse.
Men fyren jeg introduserte verden for,
gikk, i løpet av tre måneder,
fra å være en fantastisk, heroisk person
til å være etterlyst for drap.
Så det er en føkka historie.
Han ringer nå.
- Hvem er det? - Kai.
Hallo?
Dette er en forhåndsbetalt samtale.
Samtalen er fra en innsatt i New Jersey State fengsel.
Samtalen blir tatt opp.
Da vi først hørte om historien i nyhetsredaksjonen i ettermiddag,
virket den veldig snodig.
Og som KMPHs nyhetsanker Jessob Reisbeck viser oss,
ble det bare sprøere.
Det er 1. februar 2013.
Jeg skulle rapportere nyheter den dagen.
Og på skanneren kom:
"Det har skjedd en fæl bilulykke.
En person sitter fast mellom en bil og et større kjøretøy.
Sjåføren roper sprø ting.
'Jeg er Jesus Kristus. Alle svarte fortjener å dø.'" Fæle ting.
Det er en bisarr scene her i West Fresno.
Jeg var sportsanker og -reporter,
og av en eller annen grunn manglet vi nyhetsreportere.
Så dette var min første dag med nyheter,
og det viste seg å bli…
noe helt for seg selv.
En mann kjører rett på en ansatt i strømselskapet, fordi han var svart.
Forbipasserende kommer for å hjelpe.
Han må ha gjort det med vilje.
Mamma løp bort for å hjelpe sjåføren,
for vi trodde det var en ulykke.
Han sa bare at han var Jesus Kristus,
at han skulle redde oss alle, men at vi måtte…
Han brukte N-ordet, og sa vi måtte få svarte vekk fra jorda.
Sjåføren er en diger fyr på over én nitti og 140 kilo.
Han vender seg mot en kvinne som prøver å hjelpe ham,
og begynner å klemme henne så hun blir kvalt.
Hun sa at passasjeren, som så ut som en hjemløs haiker,
plutselig angrep sjåføren og reddet henne.
Og mens jeg gjør dette intervjuet,
ser jeg over en tofelts vei,
og på den andre siden av veien
gikk en fyr med langt hår, bandana og en svær ryggsekk.
Det er en stereotypi, men han så ut som en hjemløs haiker.
- Kan vi få snakke litt med deg? - Om hva, da?
Hva skjedde i dag?
Jeg var i Dogtown, kjørte rullebrett og surfet.
Det første han ville, var å sende en kjærlig beskjed
til de som ser på intervjuet. Det gir meg gåsehud.
Han hadde nettopp vært gjennom en traumatisk situasjon,
og han så i kameraet…
Først vil jeg si at du fortjener respekt, samme hva.
Selv om du gjør feil, er du verdt å elske, uansett utseende, ferdigheter, alder.
Du er verdifull, og det kan ingen ta fra deg.
Han hadde et annet perspektiv på hva han skulle gjøre i det øyeblikket.
Jeg ser at fyren sitter fast.
Han kommer seg ut, og tar tak i en kvinne som prøver å hjelpe.
Han kunne ha brukket nakken hennes som en blyant.
Så jeg løp bak ham med en øks.
Smash! Smash! Smash!
Hvem hadde trodd at en øksesvingende haiker ville redde dagen?
Jeg ble utrolig imponert.
Man ser først at han er rufsete,
men så ser man skatten av et menneske han var.
Kvinnen var i fare.
Han hadde nettopp drept noen, så det ut som da.
Han ville drept fler om jeg ikke grep inn.
Var det rart at han hadde en øks?
Ikke egentlig. Altså…
Jeg tenkte det var kjekt å ha øks om man var hjemløs.
Han så en kvinne i fare, og hjalp henne.
Men at han var såpass villig til å bruke den i hodet på noen…
Det var jo litt sjokkerende.
- Hvordan kom du deg inn i bilen? - Jeg haika. Og bra var det.
Folk sier: "Ikke haik. Da skjer sånt."
- Men jeg var i det minste her. - Kan jeg få navnet?
- Kai. - Hvordan staver du det?
- Rett fram. K-A-I. - Har du et etternavn?
Nei. Jeg har ingenting.
Den beste nyheten herfra
er at ingen ble livstruende skadet.
Og fyren som kjørte, er der han hører hjemme - i varetekt.
I West Fresno, Jessob Reisbeck, KMPH News.
Etter intervjuet gikk reportere fra andre stasjoner bort til ham
og sa: "Kan vi få snakke med deg?"
Fyren var utrolig karismatisk,
og han kom til å snakke med alle.
Av en eller annen grunn sa han:
"Jeg snakker ikke med noen andre". Og dro.
Og da det skjedde, visste jeg.
Fy pokker. Nå har vi noe helt spesielt.
For vi er de eneste med dette intervjuet.
Når du skal fortelle en historie,
trenger du en skurk,
en usannsynlig helt,
et fantastisk scenario og noen som er i nød,
og denne hadde alt sammen.
Det var jævlig ekstremt.
Den største bølgen jeg har ridd i hele mitt liv.
Vi visste at vi satt på en skatt.
Den kvelden bestemte jeg meg for at hele verden skulle få se hele intervjuet,
litt over seks minutter,
for frem til nå hadde folk kun sett
det halvannen minuttet som var på nyhetene.
Jeg lastet det opp på YouTube, og så la jeg meg.
Jeg våknet neste morgen, og min verden var annerledes.
Det forandret livet mitt totalt, bare å laste opp videoen.
Jeg hadde min egen YouTube-kanal med rundt 20 følgere.
Jeg så på den da jeg kom hjem om kvelden,
og den hadde fått rundt 20 visninger.
"Så fint. Kult."
Jessob ringte meg dagen etter. "Terry, kompis!"
"Ja, Jessob? Hva er det?"
"Har du sett videoen din?"
"Ja, jeg tror det var omtrent 20 eller 30 personer. "
Jeg syntes det var bra. Han sa: "Det er en halv million."
Den dagen skjønte jeg
at Kai, den øksesvingende haikeren, var født.
Disse greiene her, jeg kjørte…
SJEKK UT DENNE HELTEN!
Smash! Smash! Smash!
- Smash! - Smash!
Han har bokstavelig talt en øks i hånda.
Jeg er helt besatt av denne fyren.
Denne fyren er helten min!
Kai, den øksesvingende haikeren.
Visst faen.
Hver gang du oppdaterte, hadde noen andre delt videoen,
og den hadde hundretusenvis av visninger.
Den var som en snøball som rullet og rullet, hjulpet av Internett.
Jeg heter Kai
Det er masse forskjellige autotuner og sanger. Det var sinnssykt.
Smash, smash, smash!
Og memesene? Fytti katta. Fyren er en levende meme.
Han kan ha startet memes.
Folk sier: "Ikke haik"
Det var bra at jeg haika
Kvinnen var i fare.
Så jeg løp bak ham med en øks
Smash, smash, smash!
Ja da
Hadde han begynt å kjøre igjen
Ville det vært jævlig mange lik her
Fyren var klin kokos
Han kunne ha brukket nakken hennes
Så jeg begynte å dundre ham i hodet
Smash, smash, smash!
Øksesvingende haikere.
Jeg kan ikke si hvor mange ganger jeg har rullet opp vinduene
og kjørt fort forbi en boms som sliper øks.
Før jeg så Stephen Colberts innslag,
hadde jeg ikke sett mye på showet hans.
Men så ble jeg umiddelbart en fan.
For første gang i menneskets historie sier folk:
"Så heldig for oss at den hjemløse haikeren hadde med seg øks."
Kai ga gode seertall, for han var ny og interessant.
Og seertall betyr penger.
Så alle ville ha en bit av ham, tjene penger på ham.
Jeg heter Brad Mulcahy.
I 2013 var jeg ansatt som researcher
for komiprogrammet Jimmy Kimmel Live.
…her er Jimmy Kimmel!
Jobben min er å finne interessante historier eller klipp
og ta dem med til prøven, sende dem til Jimmy
eller å finne ting Jimmy liker.
Så prøver jeg å finne personen og få dem på showet innen 36 timer.
Vi sender morsomme ting.
La Britney være!
Vi liker spesielt folk som er ekte, og hvis reaksjon på noe uventet er ekte.
Det beste eksempelet jeg kan komme på, er Paul Vasquez,
dobbel-regnbue-fyren.
Han er i Yosemite Park,
og han filmer en regnbue,
og mens han filmer den, begynner en ny regnbue.
Wow! Herregud! Herregud!
Herregud!
På det tidspunktet hadde den bare titusenvis av visninger.
Etter at vi hadde ham på showet, økte det til over 45 millioner.
Var du eller var du ikke under innflytelse av ulovlige stoffer
da du lagde den…
Absolutt ikke. Jeg var helt edru. I den videoen.
Første gang jeg så videoen av Kai, var det berusende.
For ikke å nevne at han virkelig hjalp to mennesker som var i fare.
Det var genialt.
Jeg gikk på øving, og fikk umiddelbart beskjed om
at jeg skulle prøve å finne ham.
Hei, kompis! Flink bisk.
Så fin gutt.
Alle vil selvsagt være berømte, men hvem har it-faktoren?
Hvem er så fascinerende
at du bare må se på dem,
liksom: "Hva kommer de til å gjøre nå?"
Et av de største showene jeg har jobbet med,
er Keeping Up with the Kardashians.
Ikke gå glipp av sesongpremieren.
Jeg tror appellen med Kai
var et se fleste som er helter, ikke er hjemløse.
Han kom fra et annet samfunnslag
og kunne åpne opp for et nytt publikum,
og introdusere folk til en verden de aldri hadde sett før.
Det var noe morsomt med ham, noe søtt og uskyldig.
Hvis noen ser på dette og har et lite surfebrett de kan låne bort,
vil jeg gjerne teste Mavericks.
Han har "it-faktoren". Så jeg vil finne ham.
Men hvordan finner man en som er hjemløse?
Hvor skal man begynne?
Wow, altså.
Mitt første trekk var å gå på Facebook,
og Kai hadde en profil, så jeg la ham til
og sendte ham en melding om at jeg ville finne ham,
og at jeg jobbet i et produksjonsselskap.
Hva er første steg?
Jeg vet ikke.
Det var da jeg ringte Fresno-filialen som sendte klippet.
Jeg snakker med Jessob. "Hvordan finner jeg fyren?"
Og Jessob: "Det kan du ikke."
Jessob var portvakten.
Alle ville ha en bit av den gutten.
På et tidspunkt slettet jeg e-postene mine.
Seks minutter senere hadde jeg 124 e-poster
fra folk i Japan, Australia, Østkysten, Vestkysten…
Alle mulige slags talkshow.
De ville være først til å fortelle historien hans.
Men jeg var den eneste med e-posten hans.
Så jeg sendte ham en melding og fortalte
at det var masse folk som ville gjøre ham rik og berømt,
men jeg ville være den første før alle de andre.
Og jeg ville fortelle ham om de andre tilbudene på en ærlig, rettferdig måte.
Emne: "Det tar helt av."
"Hei, vi vil gjerne intervjue deg
om all galskapen som foregår på Internett og i verden om deg.
Folk vil høre fra deg. Vi vil gjerne være de som gir dem det.
Håper alt er bra med deg. Pass på deg selv.
Alle prøvde å få tak i ham. Det var en menneskejakt.
Siden saken bare ble større og større,
måtte jeg snakke med ham igjen. Jeg måtte finne ut mer om ham,
og fortelle historien hans.
Til slutt lånte han en telefon og ringte meg.
Jeg ble kjempegira.
Jeg sa: "Hvor er du? Når kan vi komme og snakke med deg?"
Han sa noe sånt som: "Å, jeg er i Stockton."
Selv sjefen min sa: "Gjør det du må.
Skaff ham et hotellrom så vi får snakket med ham."
Når du er i felten og skal intervjue noen, er du gira.
Men denne gangen var jeg ekstra gira,
for denne fyren hadde gått viralt, og alle ville snakke med ham.
Men ingen kunne få tak i ham, bortsett fra én person i hele verden.
Og det var Jessob.
Under hele kjøreturen snakket jeg med forskjellige personer.
Det var nonstop. De prøvde å få tak i ham.
Men jeg sier ikke hvor han er.
Jeg kjørte rundt en sving ved hotellet, snur meg mot Jessob:
"Er ikke det der Kai?" Jessob sier…
"Der er han. Snu. Nå har vi ham."
Da er vi i gang om tre…
Se hvem det er! Vi tok ham endelig igjen.
Det er verdenssensasjonen,
alles venn, ganske enkelt en helt i hele verden…
Det er Kai. Kai, jeg må fortelle deg noe.
Du er som Batman, bortsett fra at du ikke har Bat-signalet.
Og at jeg ikke er en griserik, bortskjemt kødd som ser ned på alle.
Den største forskjellen mellom å se ham i den virale videoen
og å se ham i egen person, var at han var en løs kanon.
Jeg følte at energien hans var litt sprø.
Han hadde litt merkelig energi.
Du ante ikke hva han kom til å gjøre.
- Du kan redigere det vekk, sant? - Den første… Ok.
Det var noe veldig tiltalende ved ham.
Jeg tror ikke jeg har møtt noen med mer karisma.
Dette er en av vennene mine.
Hun heter Joan Sewitt.
Her på lørdag kom noen sånne policy-håndhevere...
Dette er Stockton.
De kom mot henne med pistol.
De siktet på henne med pistol.
Det er faen meg latterlig. Det er vulgær maktbruk
på en måte Phil Anselmo ikke ville satt pris på.
Han fylte en vogn med varer, og stjal dem.
Men han ga det til folk som trengte det.
Så jeg liksom: "Hvordan skal jeg forholde meg til det?"
Men hvordan føles det å være en viral sensasjon og alles helt nå, Kai?
Jeg er ikke et virus. Tuller du?
Jeg er en sensasjon. Jeg er Kai.
Vi gjorde intervjuet først, og så trengte vi ekstramateriale.
"Hva tror du ville vært et bra bilde av deg?"
"Det er ei musikksjappe her borte.
- Jeg kan spille en sang på gitar." - "Herlig."
Så her er en jeg skrev.
Han spiller sangen, og den var fenomenal.
Jeg har aldri før sett En skjønnhet som deg
Åndeløse kyss gjennom døren
Du har et skinnende kamplys i øynene
Du er solnedgangen før skumringen
Myke, orange kyss Forlorne feiltrinn
Når du drar
Myke, oransje kyss Slitte kjoler
Som du legger igjen
Bra utført, bra sunget.
Gitarspillet var flott.
Han fremfører det, på en måte.
På et tidspunkt sier sangen noe sånn:
"Dra av hetta",
og han drar av seg bandanaen på det perfekte tidspunktet.
Dra hetta av hodet mitt Og kyss meg hardt
Bare kom litt nærmere
Og bare dra hetta Det gjør du
Og bare kom
Vi føler denne grooven Når vi elsker
Han er en god artist, skikkelig talentfull.
Dette er enda et aspekt ved denne fyren som er ganske utrolig.
Han er villig til å være en helt i en farlig situasjon.
Han er også en god musiker.
- Hvordan kjenner du ham? - Internett.
Han slo en fyr i hodet med øks.
På det tidspunktet visste han ikke
hvor stor historien hans hadde blitt.
Han begynte å skjønne det, for folk kjente ham igjen,
og ba ham om bilder og autografer.
Hvordan kom du deg hit?
Jeg haika.
- Kult. - Ja, bror.
- Håper du fortsatt har øksa. - Nei. De tok den fra meg.
Vi må skaffe deg ny øks.
Så vi filmet ferdig, og jeg spurte om han ville bli med og spise.
Og det ville han.
Jeg begynte å legge frem tilbudene,
alle fra Østkysten til Vestkysten, så Jimmy Kimmel.
Kardashian-produsentene ville gi ham et eget show.
"Kai, han prøver å si at du er berømt nå."
Du kunne se at lysene liksom klikker på i hodet hans.
"Jøss, er jeg berømt?"
Ingen merkevare er større enn Kardashians.
Jeg kan kaste en pil i mørket, eller henvende meg til hvem som helst
og lokke dem til å ville bli reality-stjerne.
Han kan bli rik og berømt og gjøre hva han vil
om han vil det.
Det lå kommentarkort og små blyanter på bordet.
Han fikler med en blyant mens jeg snakker.
"Kai, hører du etter?
Du må høre etter på alt jeg sier.
Du kan bli millionær over natten."
Han fortsetter å fikle med blyanten og sier:
"Jeg vil bare reise til Bay Area og røyke gress."
Alt i hele verden på den ene siden, røyke gress på den andre.
Her står altså Kai ved et veiskille.
Plutselig kaster han den opp i lufta. Den snurrer rundt og faller,
og han ser på meg sier:
"Jeg skal til Bay Area og røyke gress."
"Tuller du med meg nå? Vent litt.
Sier du at han ikke vil møte oss
fordi han snurret en blyant?"
Som Kai må du jo tenke:
"Hva har jeg å tape?
Dette må jo endre livet mitt. Så hvorfor ikke?"
"Bare gå tilbake til ham og si
at vi sender en hel limo fylt med gress."
"Hør her, dette er mottilbudet."
Kai sa: "Ok."
Alex og jeg hopper i bilen
og drar tilbake til Fresno med historien vi fikk.
KMPH er fortsatt de eneste i verden som snakker med Kai,
men han får stadig tilbud om nye, helt utrolige TV-eventyr.
Så sjansen er stor for at dere snart får se ham andre steder.
Alle vil ha tak i Kai,
så Jessob sier: "Kai er villig til å gjøre noe med deg,
men The Kimmel Show vil også ha ham."
"Det må jo være bra for oss.
Hvis fyren vi vil lage et show med, er på Kimmel,
blir han bare mer populær."
Vi kunne ikke sette ham på et tog eller et fly, for han har ingen ID.
Så noen må få tak i ham og kjøre ham 80 mil.
Vi skal ha ham på showet,
og sjefen sa: "JR blir med. Han er godt kjent i Nord-California."
Jeg ante ikke hvem denne Kai-fyren var.
Så jeg så YouTube-videoen,
og jeg skjønte at han hadde noen tiltalende egenskaper,
men han kom på nyhetene
fordi han slo noen i hodet med et dødelig våpen.
Dette blir interessant.
De fleste reality-produksjonsselskap ser etter det neste popkultur-ikonet,
og da Simple Life med Paris Hilton ble borte,
trengte de en ny Paris Hilton, og det ble Kim Kardashian.
Det er et konstant søk etter den neste store greia.
Kai hadde kommunisert med Jessob
at han hadde haiket ned til Santa Rosa.
Så nå er vi i gang.
Firehundretusen flere av meg.
Så er det alle som sliter med å reise seg, men vi hjelper dem.
Mitt førsteinntrykk er at det lukter alkohol av ham.
Denne fyren er skikkelig beruset.
Det første han gjør, er at han ser en fyr som har mindre enn ham selv.
Han tar av seg ryggsekken og gir ham den.
Jeg tenkte jo at det var snilt gjort.
Kimmel skal gjøre sin greie.
Det vi må sørge for,
før noen andre i Hollywood slår de griske klørne sine i ham,
er at han signerer kontrakten.
Og han signerte med hieroglyfer.
Det tok ham ti minutter å signere, og det var bare tøys.
Det var som en slags huletegning.
Det var hans "signatur" på kontrakten.
Så teoretisk sett hadde vi en "avtale".
Oppdrag fullført.
Vi var ikke sikre på hva showet skulle bli,
men jeg tror folk i selskapet så for seg
at Kai kunne være en inngang til en verden vi aldri så.
Hjemløse som lever lykkelig på gata.
Serien ville vært sprøyte gal!
Hvis Kai er hovedpersonen, blir det sprøtt.
Jeg sa til henne: "Gjør deg klar.
Dette blir ikke lett.
Han er en flott og gal fyr,
men det er ingen dans på roser å henge med ham.
Det er utmattende, så gjør deg klar.
Trenger du meg, er det bare å ringe.
Jeg skal snakke med ham hvis det er noe."
Klokken er åtte, og jeg står utenfor Roosevelt Hotel på Hollywood Boulevard.
Lisa kommer med Kai i bil,
og jeg ser Lisa for første gang,
og jeg ser Kai for første gang.
Lisa sier: "Kan du passe på ham et øyeblikk? Jeg skal parkere bilen
rett rundt hjørnet." Jeg sier det er greit.
Kai kommer ut av bilen. Det er jeg og han på Hollywood Boulevard,
og folk kjenner ham igjen nesten med én gang.
Folk kjører forbi og sier: "Smash! Smash! Smash!"
Jeg passer ikke på ham. Han er voksen.
Lisa kommer rundt hjørnet.
Jeg ser henne, og hun ser på meg og stopper.
Kai har dratt ned buksene…
Og han urinerer på Julio Iglesias' stjerne rett foran hotellet.
Jeg liksom: "Jeg sa jo at du skulle passe på ham, for faen."
Og fjeset hennes… "Jeg har vært med ham i 26 timer.
Du klarte ikke fem minutter?"
Vi gikk inn på Roosevelt Hotel, der Marilyn Monroe pleide å bo,
der Oscar-showet pleide å være, og her kommer Kai.
Vi gikk inn på rommet,
og han ble overbegeistret da han så minibaren.
Det var ikke miniatyrflasker med sprit.
Det var enorme spritflasker.
Han åpnet en Jack Daniels med én gang, og begynte å helle den ned.
Vi snakker ikke om å helle det i et glass. Vi snakker om galskap.
Han var ute av kontroll.
Jeg har vært rundt mange kjendiser,
og har sett noen av dem oppføre seg litt sprøtt.
Men ikke som dette.
Så skal vi ha oss noe å spise.
Han tar rullebrettet sitt. Vi går ned i lobbyen,
som er storslagen.
Fancy folk. Det er lørdag kveld på Hollywood Boulevard.
Gulvet er som brostein.
Han tar rullebrettet og kjører over…
…hele veien. Vi går ut.
Da kommer en sikkerhetsvakt og sier: "Han får ikke komme inn igjen.
Dere må ut, alle sammen." Og jeg tenker:
"De vet ikke engang at han tissa rett utenfor."
De mente det de sa: "Sir, du må ut."
Og før jeg vet ordet av det, står vi på fortauet.
Så løp han foran oss, dro frem en svær kniv
og prøvde å kaste den i bakken.
Dette er litt skummelt, liksom.
Først var vi fascinert av Kai, og vi fant ham og alt det,
og vi var gira over det vi gjorde.
Men nå tenkte vi: "Går dette bra?"
Om produksjonsselskapet var ute etter
en bekymringsløs, lykkelig, hjem-fri haiker
som tar seg av underdoger, var det ikke slik han fremsto.
De kasta meg ut fordi jeg kjørte rullebrett og drakk en flaske JD.
Og jeg tisse på Walk of Fame,
og alle disse PR-folka sier: "Nei! Stopp!"
Det var liksom…
Jeg chiller som faen.
Jeg tekstet at de ikke burde lage reality-show med fyren,
men de tenkte sikkert: "Hvor ille kan han være?
Vi vil snakke med ham og gjøre opp vår egen mening."
Jeg vet ikke hvorfor jeg følte
at jeg var ansvarlig for ham,
og måtte få ham på The Kimmel Show.
Burde ikke det ha vært hans eget eller Brads ansvar?
Men plutselig vet jeg ikke
om det er en vill eller en dum idé.
Han fikk bo hos meg.
Det var bare oss to.
Han var høflig.
Han spilte gitar.
Men vi begynte å tenke at det var noe farlig ved ham.
11. FEBRUAR 2013
TI DAGER ETTER Å HA GÅTT VIRALT
Mandag er jeg ferdig. Da kan Brad få ham, gjøre hva han vil.
Jeg tenker ikke engang på TV-serien vår, om vi skal lage den.
Han virket ikke spesielt gira over å skulle være på Kimmels show.
I tilfelle viste han ikke at han var det.
Lisa og produksjonsteamet tar Kai med til studioet.
På parkeringsplassen er det et digert Jimmy Kimmel Live-skilt
festet til et gjerde.
De går ut av bilen, og det første Kai gjør,
er å pisse på det.
"Hva faen er det du…
Hva gjør du?" En sikkerhetsvakt kommer bort.
"Du kan ikke gjøre det der."
Alt sånt som man selvsagt ikke kan gjøre.
De tar tak i ham, får ham til å slutte.
Han går inn. Der venter Jimmy på ham.
De tar bilder og sånn,
og så gir Jimmy Kai en konvolutt.
Inni var det 500 dollar.
Kai tar den, gir den til sikkerhetsvakten:
"Sorry at jeg pissa på skiltet."
Jeg tenkte at han ikke kom til å være gjest på The Jimmy Kimmel Show.
De kommer til å se at han er gal og ustabil,
at det er en dårlig idé. De sløyfer innslaget,
og han kommer ikke på showet.
Vi er i greenroomet,
det er 90 minutter til showet, og politiet dukker opp.
Dere kan ikke ta bilder her, ok?
Takk skal du ha. Med mindre du vil…
Greit, nå må du gå. Tusen takk.
Da politiet kom inn, visste jeg hvem de var ute etter.
De kom og tok ham med seg.
Og jeg har aldri vært mer skuffet.
Jeg heter Jeff Stricker, og i februar 2013
var jeg drapsetterforsker ved sheriffkontoret i Fresno County.
Jett McBride, han som kjørte ned
Rayshawn Neely, den strømselskapansatte, satt i varetekt,
og Kai var nøkkelvitnet vårt.
Etterforskerne visste ikke hvor Kai var,
men sosiale medier er det de er, og Jimmy Kimmel tvitret:
"Kai, den øksesvingende haikeren, kommer på showet."
Så de dro fra Fresno til Los Angeles for å møte Kai.
Ikke alle ble skuffet over at politiet kom og hentet ham.
Noen liksom: "Vel, det gir jo mening…"
Men ikke jeg.
Jeg tok helt feil. "Vi må få ham tilbake."
Distriktsadvokaten i Fresno fikk bistand
av Los Angeles Countys sheriffkontor
til å spore Kai til studioet, og tok ham med seg.
Påtalemyndigheten sier de trenger
en vitneuttalelse om drapsforsøket og hatkriminaliteten
som satte dette i gang, fordi han er nøkkelvitnet.
Vi svetter som faen, spesielt Brad.
Kais sosiale medier eksploderer.
Han får millioner at treff.
Til slutt, omtrent 30 minutter før showet,
kom politiet tilbake med ham. Men her er greia.
Alt jeg gjør i forkant… ringe folk, få dem til å bli med…
Det eneste jeg ikke har kontroll over, er det alle ser. På lufta.
Det eneste jeg ikke har kontroll over, er det eneste folk husker.
Jessob er på første rad. Jeg traver rundt i greenroomet.
Vi vet begge to, mer enn noen andre,
hvor galt dette kan gå.
Jeg skal plukke opp en spesiell haiker.
Mine damer og herrer, si hei til Kai.
Hopp inn, Kai.
Kai! Ikke på bilen, inni bilen.
Jeg vet ikke om den tåler vekten av deg. Sånn, ja.
Hold øye med veien, mann.
Fytti…
Velkommen, Kai. Hvordan går det?
- Utmerket. Hva med deg? - Bare bra.
Jeg trodde ikke det ville gå bra for ham.
Men jeg heiet virkelig på ham.
De beskrev deg som en "hjemløs haiker".
Du liker ikke ordet "hjemløs".
- Hjem-fri. - Hjem-fri.
Det er de fries land og de modiges hjem.
Du vil ikke ha et hjem, sant?
Hva faen snakker du om? Jeg er hjemme.
Skjønner.
Så hvor enn du er, er ditt hjem.
Jimmy taklet det så bra, for Kai hadde,
på sitt typiske vis, noen veldig rare svar,
og sa noen veldig rare ting, men Jimmy tok det på strak arm.
Mange kaller deg en helt på grunn av det du gjorde.
Du overmannet den sprø fyren, sant?
Det er ikke så stor forskjell på ham og den de pusher som Jesus.
Jeg vet ikke, jeg. Har ikke møtt ham.
Hadde han skjegg?
Nei. Han var en feit, rik, hvit fyr.
Nå har millioner av mennesker sett…
Har ingenting imot feite, rike folk.
Nei, feite, hvite folk.
Du sitter ved siden av en.
Jeg har sett Jimmy gjøre dette hundrevis av ganger.
Kai prøver å være morsom,
og Jimmy stanser det
ved å si noe selvironisk, og går videre til neste punkt.
Gud, han er god.
La oss gå ut av bilen.
Jeg vet ikke om du kommer til å gi det bort med én gang,
men vi har noe til deg.
Vær så god. Et Mini Mal-surfebrett og en våtdrakt.
Gjør som du vil med det. Gir du det bort, er det greit.
Jeg kan ikke si hvor mange som kontaktet meg
for å gi ham et surfebrett og en våtdrakt. Bare fra den ene setningen
fikk han hundrevis av tilbud. Kimmel ga det til ham.
Går det bra, Kai?
Ålreit. Kai, haikeren, alle sammen.
Takk, Kai.
Takk for at du ikke drepte meg med øks.
Vi har et supert show i kveld.
Carl Reiner er her. Vi er straks tilbake med Mindy Kaling.
Nå var hele verden åpen for ham.
Vi inviterer ham tilbake dagen etter, for filmanmeldelser.
Ja. La oss se noen filmer.
Neste dag så vi en annen side av Kai.
Han kunne ikke konsentrere seg om noe.
Zero Dark Thirty
handler om at vi blir bedt om å holde kroppene våre basiske,
og blir matet med fluor i vannet.
"Kai, bare se på filmen."
Eller: "Bare se på traileren."
To minutter, 32 sekunder. Han klarte det ikke.
Så hvis de la en chemtrail over huset ditt, med skopolamin,
og prøvde å få dere til å oppføre dere som zombier
så de kan drepe dere og ta husene deres,
ville det vært en god måte å gjøre det på.
Vi klarte så vidt å holde styr på ham i de åtte minuttene.
Han på et reality-show hadde aldri funket.
Osama bin Laden var en sjeik.
Skulle han liksom dukke opp klokka kvart på fire
i en donut-sjappe og feike en scene de hadde skrevet?
Aldri i verden om han hadde gjort det.
Aldri i verden.
For en merkelig ting. Det hadde aldri funka.
Etter Kimmel lovet Jimmy å ta ham med hvor enn han ville.
Han sa han ville nordover igjen, og Jimmy holdt ord.
Fra å leve i en verden der ingen hørte på ham,
er han nå i et ekkokammer. Hva han enn sier,
svarer minst tusen personer: "For en super idé."
Jeg vil håndklemme deg.
- Håndklem? - Håndklem.
Tusen takk.
Har det hjulpet deg med kvinner å være beryktet?
Dater du for tiden?
Om jeg dater?
Ser kvinner på deg på en annen måte?
Ja, ei jente prøvde å se om det var meg, og gikk rett på et stoppskilt.
Hun ble driflau.
Jeg ga henne en stor klem.
Han var lett å følge med på, for han levde drømmen.
Han var ganske berømt, dukket opp i surfevideoer.
La oss dra og surfe.
Folk ville han skulle spille konserter.
En av folka til Justin Bieber spurte etter ham.
Ett lite samarbeid med Bieber, så har du gjort karriere.
Folk var glade for å se ham på den tiden.
Hvis han kom til din by, postet noe og dro til biblioteket,
og det er på Facebook, og du var mellom 17 og 23,
sa du: "Jeg kommer og henter deg."
For du hadde nettopp sett ham redde noen på TV.
Det var ikke noe på den tiden som gjorde at du var på vakt.
Dette gjorde Kai til en Internett-sensasjon.
Han ble en stor hit.
- Du burde si "en stor smash". - Å, ja!
TRE UKER ETTER Å HA GÅTT VIRALT
Her er bilen Jett McBride og Kai kjørte
dagen hendelsen inntraff.
Det er fortsatt blod på den.
Rart at noen kunne overlevd.
Jeg fulgte ikke med på hvor Kai skulle,
hva han gjorde, all oppmerksomheten, talkshowene.
Jeg brydde meg ikke. Men jeg ville ha ham tilbake til McBrides rettsmøte.
Kai var nøkkelvitnet vårt.
Han var i bilen da de krasjet og skadet Rayshawn Neely.
Han vet hva de snakket om. Han hadde all informasjonen.
Du kunne ikke bedt om et bedre vitne.
Hei, Tanya.
Hei, folkens. Står til?
I retten begynte detaljene å komme frem. Bildet ble tydeligere.
Tanya Baker vitnet om at McBride angrep henne
mens hun prøvde å redde Neely.
Han holdt meg i en skrustikke og slo meg i ryggen.
Så grep Kai inn med øksa si,
og slo McBride i hodet ikke én gang, ikke to ganger, men tre ganger.
Siden jeg visste hvem Kai var,
lurte jeg på hva som faktisk skjedde i Fresno.
Var det virkelig han som reddet dagen? Var han helten eller ikke?
Uten øks i hånden tok mannen kjent som Kai plass i vitneboksen,
men ikke før han fikk folk til å humre.
Et øyeblikk. Hør på rettssekretæren mens hun leser eden for deg,
så du kan svare. Du trenger bare å rekke opp én hånd. Høyre.
Kai ble spurt om han rullet en joint sammen med Jett McBride.
Kai sa at han gjorde det, og da jeg intervjuet Jett,
antydet han at Kai antok
at de begge var spøkelser etter å ha røykt marihuanaen,
og at Kai sa: "Vedder for at vi kan kjøre rett gjennom den bilen,
og ingen ville sett oss engang."
Han er ikke helt uskyldig i denne hendelsen.
Det han gjorde for å hindre ham i å angripe Tanya, er prisverdig,
men han har også en viss skyld i dette.
Så vitnet Kai om at like før krasjet,
hadde McBride skrytt av å ha voldtatt en 14 år gammel jente.
Han sa: "Jeg har skjønt at jeg er Jesus Kristus,
og jeg slipper unna med alt. "
Jeg ser opp, og det er en hel gjeng med byggefolk foran meg.
De hoppet til side, men én fyr ble sittende fast under.
Kai sier at McBride angrep flere som prøvde å hjelpe.
Han holder henne fortsatt fast, så jeg smasha ham igjen.
Han har tak i håret hennes, og jeg liksom…
Jeg smasha ham skikkelig hardt.
Da Kai slo ham første gang,
brukte han den butte enden av øksa.
Med det tredje slaget brukte han den skarpe kanten.
Å slå noen i hodet med en øks tre ganger,
selv med den butte enden, er voldelig.
Men på grunn av væremåten hans
så jeg det ikke.
Alt jeg så, var den snille Kai.
Den voldelige Kai, som viste seg for meg der og da,
ham så jeg ikke.
I det første intervjuet
spurte jeg ham: "Har du tatt del i noe slikt før?"
En gang var jeg i en frukthage,
og en jævla kødd begynner å slå kvinnen han kaller "sin".
Så jeg gikk bort og begynte å smashe ham i hodet.
Ser du alle disse tannmerkene her, for kameraet?
Jeg begynte å smashe ham i hodet, og jeg slo ut tennene hans.
Han reddet en kvinne, men det er litt ekstremt
å skryte av å ha arr på knokene,
og ikke bare stanse angrepet, men banke fyren.
Det var det samme da jeg spurte om at han slo sjåføren med øks.
"Ja, jeg kløyva fyren.
Jeg er stolt av det, og det føltes bra."
Det var nesten en lettelse for ham, og det er en skummel tanke.
Hva vil du gjøre nå som alles øyne er på deg?
For sånt har en utløpsdato. Etter hvert begynner det å blekne.
Denne badassen har ingen utløpsdato.
Jeg passer ikke inn innenfor tidsgrenser.
Folk er faktisk ikke bare interessert i
at jeg smasha en fyr som prøvde å massedrepe folk, med øks.
De er også interessert i at jeg spiller musikk.
Jeg spiller punk. Jeg spiller grind.
Jeg spiller metall. Jeg kan spille seks instrumenter.
Jeg har fått tilbud om å spille inn musikk fra Greenhouse Records og Universal.
Jeg heter Gabriel Francisco og er frontsanger i bandet Redcoats.
Jeg ble spurt om jeg ville spille med Kai. "Kai? Øksefyren?" tenkte jeg.
"Fyren er jo latterlig."
Så så jeg en video der han spilte gitar…
"Ikke så verst."
Jeg har aldri før sett En skjønnhet som deg
Åndeløse kyss gjennom døren
Han har en fin stemme og høres ut som en fyr med en akustisk gitar.
Vi sa ja fordi vi ville ha Kais publikum.
Vi ville ha de som ville se Kai.
Så skulle vi spille dritbra og få dem som fans.
Det er som Rock Band.
"Du fikk 20 fans i kveld." "Du fikk 50 fans."
Kai kom til Fresno som en ildkule.
Han kommer for lydsjekk.
Jeg er en ganske god menneskekjenner, og jeg mislikte ham raskt.
Måten han snakket med og behandlet staben min på.
Han gikk til baren og krevde gratis øl
fordi han var den han var. "Sånn gjør vi ikke her."
Så gikk han ut og fikk noen til å kjøpe drinker til ham.
Vi tar lydsjekken, og han snakket om den dagen
han slo mannen i hodet med øks.
I Kais egne ord, han skryter: "Fyren plukker meg opp.
Jeg tilbyr ham en joint, men han takler det ikke,
for jeg gir ham en joint,
men det han ikke visste, var at den var lacet. Og det var…"
Han lister opp dop. Jeg kjenner dem ikke,
men Kai sa helt tydelig at han ga ham en lacet joint.
Og Kai fortsatte:
"Så begynner han å klikke for han takler det ikke",
og han ler.
Jeg er sjokkert. Han sier dette til en hel gruppe,
og alle ler. Ingen hører på det han sier,
og jeg tenker: "Herregud. "Kai tilsto nettopp noe alvorlig.
Dopa han fyren?"
Det er som å starte en brann,
og så slukke brannen og bli kalt en helt.
Jeg forstår at politiet har testet marihuanaen,
og de testet sjåførens blod.
Men om du tenker over det,
hva om det er noe som ikke dukket opp på testen?
Og så snakket han om livet, og å ha en positiv holdning.
"Man må bare gjennom det, mann." Og så, helt plutselig, sier han:
"Med mindre en gammel kødd knuller deg i ræva,
og du blir nødt til å ta ham ut."
Det var så merkelig.
Og så, som en bryter, gikk han tilbake til:
"Alt er bra", og alle liksom aksepterte det.
Og det var enda en sånn greie der jeg tenkte: "Hva var det?"
Jeg gikk inn og var litt rystet,
for jeg måtte spille med det jeg hadde fått vite.
Mora til trommisen, som er fotograf, ba meg stille meg ved siden av Kai.
Og jeg tenkte: "Herregud.
Jeg vil ikke bli sett med ham når alt dette kommer ut",
for det var jeg sikker på at det ville.
"Dette blir stort." Men det kom aldri ut.
Jeg husker faktisk ikke om jeg så Kais show.
Jeg var så oppskaket over måten han oppførte seg på.
Hvis du våkner opp død Med kuler i huet
Jeg dreper dere Én etter én
Jeg angrer ikke på noe Av det jeg har gjort
Jeg sparket ham ut etter opptredenen,
for han urinerte på en av buskene våre.
Liksom: "Ikke kom hit og vær respektløs."
Han brente broer.
Det er en stor by, men føles som en liten by.
Brenner du broer her, sprer ryktet seg.
Mine siste ord var: "Drit og dra."
Når jeg ser på Kai, vet jeg ikke hvordan han er i hodet.
Hvor frisk han er.
Etter å ha levd bekymringsløst og lovløst i så lang tid,
tror jeg ikke han forsto konsekvenser.
Folk ga ham mange tilbud,
og han begynte nok å tenke:
"Dette er Kais verden nå."
Det var mange som fylte hodet hans
med ting han kunne gjøre og slippe unna med,
og det slo kanskje tilbake.
Dere vet sikkert hvem Kai, den øksesvingende haikeren, er.
Han er over hele YouTube.
Han er alles yndlingshelt, men jeg har truffet ham.
Er du agenten hans?
Er jeg agenten hans? Nei, jeg hverken har eller has av noen.
Uansett hva du har gjort, fortjener du respekt.
Uansett utseende eller ferdigheter er du verdifull.
Du er verdt å elske selv om du gjør feil. Det finnes fire typer kjærlighet:
å holde ut med noen, å like noen,
å like noen romantisk
og så å være villig til å drepe noen for noen.
Oppofrende kjærlighet.
The Kimmel Show var absolutt høydaren.
Den virale berømmelsen begynte, snøballen rullet,
berømmelsen vokste.
Stadig mer fantastiske ting skjedde for Kai.
Jimmy Kimmel er her, for det var toppen. Og så…
…gikk sakte ned…
For de fleste er det de vet om ham, noe vi kanskje vil være.
Kanskje mange av oss ikke vil ha det ansvaret vi har.
Regningene og forsikringene og eiendomsskatten,
og denne fyren levde uten det ansvaret,
og det gikk bra.
Og så gjorde det ikke det.
Det er en trist tilværelse,
ikke den spenningen og friheten folk ser for seg.
Fredag 10. mai 2013,
litt over tre måneder etter hendelsen
som startet denne utrolige reisen,
dukker han opp i New York City
og legger ut et urovekkende og uhyggelig Facebook-innlegg.
Han sa det var en morsdagshilsen,
men det var ingen vanlig sådan.
Det står:
"Første minner, jeg lå i en barneseng, og 'familie' dullet med meg.
Men jeg ble stadig fortalt at jeg 'hadde en demon'.
Jeg var innelåst på et rom 20 timer i døgnet med en bærbar do i hjørnet.
Så fikk jeg pepper og såpe i munnen
fordi jeg skrek 'faen ta deg'.
Runder av her. God morsdag."
Da jeg møtte ham første gang etter hendelsen i Stockton,
og vi gjorde det lange intervjuet,
fortalte han om noen forferdelige ting som hadde skjedd ham.
I lokale TV-nyheter, som jeg jobbet i,
kan man ikke sende sånt.
Jeg hadde nettopp fylt 17 år.
En fyr holdt meg nede.
Så slo han meg et par ganger, og begynte å kvele meg.
Han snudde meg rundt, dro ned buksa mi og begynte å voldta meg.
Mens dette skjedde og Kai lå på bakken,
så han opp mot himmelen.
Han sa han så en kråka fly over dem,
og den sa: "Reis deg, kjemp, løp din vei."
Og det var det han gjorde, og han slapp unna fyren.
Jeg vet ikke om han så fyren igjen, eller om fyren havnet i trøbbel.
Mye av det er vanskelig å tro,
men jeg kan ikke si at det ikke skjedde.
Jeg antar at det gjorde det.
Fortell mer.
Å, bror. Skal jeg begynne med da jeg var barn?
Jeg var innelåst i et bur i fire år, og ble behandlet som et dyr.
De installerte en lås på utsiden av døren
så de kunne se på TV og pule og sånn.
Man kan bli litt blasert,
og får en slags "sannhetsmåler" for det som sies i intervjuer.
Jeg visste ikke om alt var sant.
Men om halvparten av det var sant, hadde han en grusom barndom.
Jeg heter Jeremy McGillvary Wolfe, og jeg er Kais fetter.
Vi var som brødre.
Å se ham på Kimmel og sånt… Wow. Denne fyren går viralt.
Jeg var i sjokk hele tiden.
Jeg er fortsatt i sjokk den dag i dag.
Det var en jeg vokste opp med som ga det sprø intervjuet.
Men jeg kjente ham aldri som Kai. Jeg kjente ham som Caleb.
Jeg hørte Kai for første gang på YouTube-videoen.
Jeg har ingen familie.
For dem jeg vokste opp med, er jeg allerede død.
Samma det.
Jeg ble lei meg da han sa det. Vi bryr oss om deg, sant?
Det har vi alltid gjort. Ikke føl det.
Selv om vi krangler, stopper ikke kjærligheten opp.
Calebs foreldre gikk fra hverandre da han var fire.
Som barn var han høylydt.
Han var morsom og rampete.
Veldig rampete.
Jeg fikk oppføre meg som en gutt,
og jeg fikk gå ut og leke.
Caleb hadde ikke det privilegiet.
Han ble holdt hjemme.
Moren hans hadde låst ham inne på et rom veldig lenge,
og da… Hun prøvde å låse meg inne også.
Vi hadde nettopp spist kveldsmat. Det var sommer, vinduet sto åpent,
så vi hørte barn som lekte utenfor.
Men det var tepper foran vinduet, og det var mørkt som natta.
Så vi visste han hadde det vanskelig.
En gang prøvde han å starte brann hjemme hos seg.
Ikke lenge etter bestemte moren seg for at hun ikke taklet ham lenger.
Han var 13 da han dro til Bosco Homes.
Det er et sted der de sendte uregjerlige tenåringer
hvis de ikke hadde noe hjem,
eller kom fra en familie som ikke ville ha dem.
Hvis du fortsatt ser på dette, betyr det at du liker det du ser,
og det er veldig fint og pent.
Du ser kanskje at øynene mine virker mørke.
Kanskje hele bildet virker mørkt nå.
Noe jeg tror Madame Guyon kalte "sjelens mørke natt".
Det minste ting kunne trigge ham.
Caleb skjønte ikke om du lo med ham, eller av ham,
og han ble så sint hvis han trodde du gjorde narr av ham.
Han fikk plutselige raserianfall, men så var de plutselig over.
Da jeg var fire
Hadde jeg en lighter
Prøvde å brenne ned mine foreldres hus
Jeg tror Caleb har psykologiske problemer,
for han virker frisk,
men når man er i visse pressede situasjoner,
blir man enten til en diamant, eller man knuses.
Og Caleb ble knust.
Det er jo slik
At vi alle er ville inni oss
Det trenger du ikke å skjule
Jeg heter Shirley og er Calebs mor.
Han er også kjent som Kai. Jeg bruker fødenavnet hans,
på grunn av det det betyr. Djerv og modig.
Jeg har aldri låst ham inne. Ikke på ordentlig.
Jeg måtte sette, i en kort periode…
…hindre hans mulighet til å komme seg ut av rommet for tidlig,
for han var åpen og selvstendig
og sto opp tidligere enn meg, og kunne finne ting som kunne skade ham.
Og som en ansvarlig forelder kan man ikke la det skje.
Og det var i en kort periode.
For hans eget beste, og for tryggheten til en liten fyr.
Skjønte ikke helt hva som foregikk.
Legene lurte på om han hadde ADHD og sånne ting.
Men til slutt var det ikke én diagnose som var noe.
Det var på en måte: "Hvordan kan vi hjelpe?
Hvordan skal vi gjøre dette?"
Og det var tiden som gjorde det.
Smash! Smash!
- Smash! - Er det virkelig deg?
- Ja. - Kom hit, kompis.
Hei, smash!
Kjøper dere en flaske til meg hvis dere får ta 17 bilder?
- Det er en video. Du får øl. - Smash-fyren!
- Smash! - Faen!
- Smash! - En helt, for faen.
Smash!
Jeg visste ikke at han hadde blitt så berømt.
Det var oppriktige mennesker der ute som tok kontakt og sa:
"Bra gjort, kompis" og "Vi er her for deg."
Den delen var ikke nødvendigvis negativ.
Han elsker mennesker, er en veldig utadvendt person.
Men jeg var litt bekymret fordi han er veldig tillitsfull,
og ikke alle er til å stole på.
"Er du den ekte Kai?
Er det virkelig deg? Skjedde det på ordentlig?"
Og hvis du var mye større enn du er,
hadde jeg bare "smash"!
"Føles det ekte?"
Caleb er en person som alltid følger hjertet.
Og derfor er han veldig tillitsfull.
Jeg vet ikke om det alltid er sunt for folk,
og med sønnen min
vet jeg ikke om det var det beste,
i den forstand at…
Jeg tror det satte ham i en situasjon som muligens "satte ham opp".
Hva mener du?
At han stolte på feil folk.
Folk er bekymret i et New Jersey-nabolag
idet politiet prøver å løse drapet på en advokat.
Det 73 år gamle offeret ble funnet i sitt hjem
på Starlite Drive i Clark.
Det er der Joseph Galfy bodde de siste 15 årene.
Venner visste at noe var galt da Galfy ikke kom på jobb mandag.
De ringte nødtelefonen, og politiet fant ham ihjelslått hjemme hos seg selv.
Jeg heter Bob Ellenport. Joe Galfy var en venn og nabo.
Jeg ble oppringt av Joe Galfys sekretær.
Hun sa Joe skulle ha vært i retten,
men han hadde ikke kommet,
og hun fikk ikke tak i ham.
Kunne jeg sjekke om han var hjemme?
Jeg gikk bort og så at søndagsavisen
og mandagsavisen fortsatt lå foran døren.
Galfys avis lå fortsatt på verandaen.
Det var rart, for han hadde faste rutiner,
var en som hentet inn avisen hver morgen.
At avisen lå der, skapte nok bekymring til å be politiet sjekke om alt var ok.
I selve hjemmet var alt på plass. Ingenting var blitt ransaket.
Men når de kommer til hovedsoverommet,
finner de Joe Galfys livløse kropp.
Han ligger på gulvet, kun ikledd undertøy og sokker, i en blodpøl.
Når du går inn i et hus,
ser du etter tegn på kamp.
Står ting på feil sted? Er skuffene ransaket?
Er noe veltet?
Dette huset hadde ikke noe av det.
Det var veldig ryddig. Det var ingen tegn på innbrudd.
Men i stua står det en laptop på et lite bord ved en stol,
og under laptopen er det et telefonnummer
med navnet "Lawrence Kai".
Vi visste ikke hvem Kai var, så vi googlet ham.
Det dukket opp en video.
Og i videoen hadde han en øks,
og han beskrev nøyaktig hva han gjorde,
og jeg tror det var: "Bam! Bam! Bam!"
Fikk deg til å tenke litt.
Kan han ha gjort dette?
Mens vi saumfarer soverommet der Mr. Galfys lik ble funnet,
ble jeg gjort oppmerksom på en togbillett,
og datoen på den var dagen før.
Søndag. Det var morsdag, kl. 09.38.
Vi sendte noen til stasjonen for å se etter opptak.
Vi ser om vi kan se den avdøde, Mr. Galfy.
Vi fikk faktisk tak i opptaket med én gang.
I videoen kunne man se Mr. Galfy,
og man kan se ham kjøpe billett,
og han snur seg og gir billetten til en utenfor kamera.
Det er en annen mann med litt krøllete, halvlangt hår,
og med ryggsekk. Og de venter på toget.
Vi har informasjon om Internettfenomenet Kai, den øksesvingende haikeren,
som er navnet de ga ham i California.
Vi ser på denne videoen til New Jersey Transit,
og sier til oss selv: "Er det mulig?
Er dette den samme fyren?"
Så ringte vi politiet i Fresno i California.
Jeg snakket med en etterforsker med tjukk østkyst-dialekt.
Han sa: "Vi leter etter en fyr
som kanskje er involvert i et drap.
Han er hjemløs og var i Fresno for en stund siden."
"Leter dere etter Kai?", spør jeg.
Han ber om all informasjon vi har, og det får ham.
Da vi ga ham navnet vi hadde, Lawrence Kai,
sa de: "Vi kjenner ham som Kai, men han heter Caleb McGillvary."
Han holder telefonen vekk, og jeg hører ham rope:
"Vi har funnet jævelen!"
Det var et aha-øyeblikk for oss. "Bingo. Jeg tror vi har fyren."
Vi får vite at fyren er nomade.
Han lever av jorden.
Han lever av andres godhet.
Han er en opportunist.
AT han har reist tvers over hele landet
og befinner seg i New York, er sannsynlig.
Det bekreftet for oss at Kai var vår mistenkte.
Så vi måtte finne Kai.
Han hadde telefon, men den var død.
Så vi henvendte oss til publikum via en pressemelding.
Vi vet nå hvem politiet leter etter i forbindelse med et drap i New Jersey.
Vent til dere får høre hvem det er.
Caleb Lawrence McGillvary.
Dere kjenner ham kanskje som Kai, den øksesvingende haikeren.
Han regnes som væpnet og farlig.
De vet ikke hvor han er. Han er avhengig av fremmede for mat og losji.
Han kan være hvor som helst.
Kommer han til å drepe igjen?
Jakten var i gang.
Jeg prøvde straks å kontaktet ham.
Jeg ville spørre ham hva faen det var som foregikk.
Når du finner ut at myndighetene leter etter noen
du bryr deg om og har et fint forhold til,
som nå blir etterforsket for drap…
Jeg var helt ødelagt.
En av sønnene mine kom og ringte på.
Han spurte: "Mamma, har du hørt det?"
"Hørt hva, da?"
"At Caleb er ettersøkt for drap?"
Jeg liksom…
"Niks. Hva har skjedd?"
Jeg heter Ted Romankow og er statsadvokat i Union County.
Vi er her i dag for å kunngjøre at en arrestordre er utstedt
for Caleb McGillvary.
Vi mente han var farlig. Han var…
Han angrep en person med øks.
Han hadde kjent føreren i noen timer, og angrep ham.
Han streifet rundt i vårt nærmiljø,
og vi trodde han var ekstremt farlig,
så det informerte vi publikum om.
Vi vet ikke hvor han er,
men vi vet han er vant til å reise rundt,
og han regne som farlig.
Det er det ingen tvil om.
Han regnes som væpnet og farlig.
Min første tanke er:
"Fy pokker! Fyren bodde hjemme hos meg.
Jeg kunne ha blitt drept. Noe kunne ha skjedd."
Jeg tenkte: "Vil politiet finne ham?"
For han kan lett forsvinne.
Jeg visste at Kai som vitne var vanskelig å finne,
og jeg følte med etterforskerne.
"Hvordan skal de finne ham som mistenkt?"
Jeg ble neddynget med e-poster og meldinger,
for vi ville alltid være koblet.
Og det sugde.
For jeg hadde aldri ønsket fyren noe annet enn alt godt.
Nå er han etterlyst for å ha drept noen.
Det var sprøtt. "Hva mener du? En menneskejakt på Kai?"
"Han har drept en 70 år gammel mann."
"Ikke tale om."
For tre måneder siden leter jeg etter en fyr
for å få ham med på et TV-show.
Tre måneder senere leter politiet etter ham
så han kan dømmes for å ha drept et menneske.
To dager senere hadde jeg fremdeles ikke hørt fra ham.
Og så, på tirsdag 14. mai 2013,
la Kai ut dette på Facebook.
"Hva ville du gjort om du våknet og var groggy,
hadde metallsmak i munnen, i et fremmed hus…
gikk til speilet
og så sæd dryppe fra ansiktet,
fra munnen, begynte å brekke deg
idet du skjønner at noen hadde dopet, voldtatt og tømt seg i deg?"
Til slutt et illevarslende spørsmål: "Hva ville du gjort?"
Jeg sa til kona: "Fyren har nettopp drept noen."
FUNNET DEM FORT SOM FAEN
OG SMASHA DRITTEN UT AV DEM MED ØKS
ELLER HVA SOM HELST ANNET
DEN IDEEN LIKER JEG
Jeg vet at Kai har en slags bryter,
og han har et dypt sinne og hat for overfall.
Men jeg tror bare ikke…
Jeg tror ikke han ville gjort noe sånt uten grunn.
Han måtte bli funnet så fort som mulig,
så ingen andre ble skadet.
SØNDAG 12. MAI - MORSDAG
Han kommuniserte med en ung kvinne som var fan.
Hun ble kalt Fan nummer én.
Dette var en Caleb hadde møtt på Facebook,
som ønsket å henge med ham.
De hadde avtalt å møtes. Det var morsdag.
OMTRENT NÅR KOMMER DU?
IKKE FØR OM EN TIME ELLER TO
HVA VIL DU HA TIL MIDDAG?
Caleb fulgte ikke opp,
og de møttes ikke da de skulle.
Vi vet at hun ikke hørte fra ham
før ved ni-tiden den kvelden.
JEG HAR IKKE NOE STED Å SOVE
Han ringte og tekstet henne om og om igjen,
ba om å bli hentet,
om transport ut av Clark-området.
21.26
21.51
Samtalen er videresendt til en automatisk talepostkasse.
Hei, Kim, det er Kai.
Overnattingsplanen ble ikke noe av. Har du fortsatt mulighet til å kjøre hit?
Det hadde vært fantastisk.
Fint om du kunne tekste.
Telefonen min dør.
I løpet av søndag kveld, over til mandag, kom Caleb seg fra Rahway til Asbury Park.
Han møtte Fan nummer én.
De tok noen bilder sammen,
og hun sa til etterforskerne at hun ble overrasket
fordi han så annerledes ut
enn på videoene hun hadde sett,
og på Facebook-bildene hans.
Han hadde klippet håret,
noe som senere hjalp etterforskningen.
Nå hadde vi et bilde der han har kort hår.
Det viste ansiktstatoveringen hans i detalj,
og bildet ble vist over hele verden.
TORSDAG 16. MAI
En ansatt i en Starbucks kjente ham igjen
og ringte nødtelefonen.
Politiet kom. Han var ikke der.
Betjentene begynte å lete i området.
En betjent tok en sjanse og dro til busstasjonen,
så ham i venteområdet, ba om forsterkninger
og arresterte ham.
TRE MÅNEDER ETTER Å HA GÅTT VIRALT
Kan du fortelle hva som skjedde?
En advokat har rådet meg til ikke å si noe.
Takk til alle supporterne.
Han så helt annerledes ut.
Kort hårt. Tatovering i ansiktet.
Jeg hadde sett bilder av den før på sosiale medier, men…
Og kanskje det er på grunn av situasjonen.
Han er i politiets varetekt, mistenkt for drap,
så oppfatningen av ham endrer seg. Han er ikke helt. Han er skurk.
I februar satte Kai, den øksesvingende haikeren,
sitt eget liv på spill for å redde uskyldige i West Fresno.
I dag er han arrestert for å ha tatt livet av en mann i New Jersey.
Det er så trist
å måtte rapportere at han som en gang var helt,
og som ble en venn,
er i varetekt for drap, og en annen mann er død.
Fortell oss alt du vil fortelle fra starten av.
Han møtte meg på Times Square.
Han sa: "Du ser fortapt ut. Hvor skal du?"
"Jersey", sa jeg.
"Dit skal jeg også. Vil du ta en matbit?"
Han virket hyggelig,
og så voldtok han meg.
Hva spiste dere?
Han kjøpte noe Parmigiano fra en italiensk restaurant i nærheten.
Og så hva gjorde dere?
Så drakk vi øl,
og han ville ha ølet i et glass i stedet for i flasken,
og vi så på TV.
Så ble jeg trøtt, så jeg la meg.
Neste morgen hadde jeg metallsmak i munnen.
Jeg så i speilet, og jeg hadde sæd i ansiktet.
- Konfronterte du ham? - Nei.
Han sier det er på tide å våkne?
Han kjørte meg til New Jersey Transit og kjøpte en billett til Asbury.
Ok. Og hva sa du til ham?
Jeg sa ha det, og han sa:
"Ring meg eller send en e-post
om du trenger et sted å overnatte."
- Og så kjøper han togbillett til deg? - Ja.
Jeg dro til Asbury der noen venner skulle hente meg,
men de kom ikke, så jeg ringte ham opp igjen.
Så vennene dine kommer ikke?
Nei, og jeg har…
Jeg ble voldtatt. Blir jeg tiltalt for overlagt drap?
Ok. Så når vennene dine ikke dukker opp, hva gjorde du?
Jeg dro tilbake for å se om jeg kunne overnatte.
Hva gjorde dere?
Han tok meg med hjem
og sa han ikke ville bestille mat den kvelden,
og han ga meg noen burgere
og drakk noen øl. Det er alt jeg husker.
Så våknet jeg på gulvet idet han prøver å dra ned buksa mi.
Du våkner på gulvet med buksa nede?
- Ja, han drar ned buksa mi. - Ok.
Og hvordan var han kledd?
Han var i undertøyet.
Ok.
Hva skjer så?
Jeg slo ham.
Han prøvde å forgripe seg på meg.
- Ok. - Han kastet meg rundt, og jeg liksom…
Hva slo du ham med?
Jeg bare slo ham.
Med hendene?
Jeg husker ikke. Jeg han ha brukt albuen.
Eller kneet, jeg vet ikke.
Hvordan greide du å få ham vekk fra deg?
Jeg slo ham i hodet.
Kan jeg få litt vann?
Jeg burde vel snakke med en advokat?
Jeg kan ikke gi deg juridiske råd. Det er opp til deg.
- Jeg vil snakke med en advokat. - Greit nok.
Klokka er ca. 21.50.
Mr. Lawrence har bestemt seg for å snakke med en advokat.
Når jeg har gått ut herfra,
kan jeg ikke snakke mer med deg. Har du spørsmål?
Hva er straffen for denne forbrytelsen i New Jersey?
- Det er ikke opp til oss. - Det er opp til dommeren.
Er…
…er dødsstraff lovlig her i New Jersey?
Vi er ferdige her, ok? Du ba om advokat,
så vi må slutte å snakke.
Greit?
- Lykke til. - Takk.
Kai hevdet det var selvforsvar. Det er ikke det åstedet fortalte oss.
Åstedet fortalte oss at personen ble slått i hjel.
Han var 74 år.
Det så ikke ut som om Kai prøvde å forsvare seg, for da får man skader.
Man må blokkere slag, og da får man bl.a. blåmerker.
Ingen så Kai med risp, kutt, blåmerker… eller noe som helst.
Jeg vet det er situasjoner der folk blir dopet,
og de blir voldtatt eller noe,
og de våkner mens det skjer og kjemper for livet.
Hvordan ser det å kjempe for livet ut?
Det begynte å komme litt informasjon.
Obduksjonsrapporten var brutal.
Så det gjorde selvforsvar…
…langt mer tvilsomt.
Basert på rettsmedisineren vitneforklaring
var han blitt trampet på.
Det var brudd på øyehulene.
Dette er de sterkeste beina i kroppen bortsett fra lårbeinet.
Det var brudd i nesen, brudd over nesen.
Øret var nesten revet av.
Det var samme merke på øret som i en blodflekk i gangen,
der man kunne se et slags materiale i blodflekken,
og sånn så det ut på øret hans.
Det får man ikke ved å slå noen,
men ved bokstavelig talt å trampe på hodet deres.
Nå handlet det ikke om hvem som gjorde det, men hvorfor.
Han sa han ble voldtatt lørdag kveld.
Søndag morgen omfavner han overgriperen sin, og reiser.
Så kontakter han personen som voldtok ham senere samme dag,
og drar tilbake til Clark.
To og en halv uke før Kai møtte Mr. Galfy,
la han ut noe urovekkende på Facebook.
Kai skrev: "En HuffPost-artikkel med tittelen:
'Er vigilant pedofil-jakt en god idé?'
Det avgjør du. For deg.
Jeg avgjør det for meg."
Da han ble arrestert, hadde han utskrifter med kjente, dømte seksuelle overgripere.
Oppfattet han Joe Galfy som en overgriper
og trodde han håndhevet en slags vigilant rettferdighet?
Det vet jeg ikke.
Det gir ingen mening at Joe, som var så mild og hjelpsom,
skulle ha angrepet noen.
Men dopet og voldtatt ham? Høres vel ikke ut som Joe?
Høres ikke ut som Joe. Og rent fysisk er ikke Joe
som Arnold Schwarzenegger på 70.
Det er han bare ikke. Jeg likte Joe veldig godt,
men han hadde ikke vært noe særlig tess i et slagsmål.
Det er et øyeblikk når noen myrder noen,
at offeret frykter for, og skjønner, at de kommer til å dø.
Hver gang vi snakket om dette på kontoret,
sa vi at vi alltid skal være offerets stemme.
Det er det statsadvokater skal være.
Og det var et øyeblikk, uansett hva Mr. Galfy gjorde,
der han kjente den frykten.
Jeg kan se for meg en situasjon der Kai blir rasende,
og ikke bare slår én gang, men fortsetter å dundre løs
mens Joe prøver å rømme nedover gangen,
og blør til han til slutt dør.
Jeg er sint.
Det var helt tydelig et drap,
og Joe var for snill til å ha blitt drept
for nesten ingenting.
Og ingen vet hvorfor.
Med denne fyrens fortid er det ingen overraskelse
at han ville klikke og gjøre noe sånt.
Jeg tror ikke det var selvforsvar.
Jeg tror han er uskyldig.
Han går fra helt til etterlyst på tre måneder. Hva skal jeg føle?
Jeg vil at Kai skal være fri…
- Du liker viraliteten hans. - Ja!
Er han en skytsengel eller en iskald morder?
Si din mening.
Det er noe annet å bli dømt eller frikjent av offentligheten,
enn en faktisk domstol.
Og en jury i en faktisk domstol
hørte fakta i saken som aktoratet la frem.
De hørte fakta i saken om hva Calebs side hadde å si,
og avgjorde til slutt
at aktoratet hadde gjort en god jobb.
Rettssaken gikk over flere dager,
og juryen og alle andre så en annen side av Kai enn jeg så,
og til slutt hadde dommeren noen sterke og gripende ord.
Dommer Robert Kirsch kalte Kai
"en kruttønne av eksplosivt raseri".
"Du skapte et bilde av en åpen og liketil person,
men juryen så en annen side ved deg.
En kaldblodig, kalkulert og følelsesløs morder."
Når et voldtektsoffer ikke blir trodd, antas voldtektsmannen å være uskyldig.
Men i denne saken er voldtektsmannen død.
Det var en drapssak. Selvforsvar mot voldtekt er en rettighet.
Men juryen ble fortalt at jeg måtte bevise at jeg ble dopet og voldtatt.
Men jeg fortjener å være antatt uskyldig til det motsatte er bevist,
akkurat som sju av åtte voldtektsmenn som slipper unna.
Jeg møtte Kai i en heroiske situasjon,
og jeg skjønner at dommeren
bare så den dårlige siden av Kai. Han gikk gjennom hele rettssaken,
som var brutal på grunn av åstedet og sånt, så…
Den "kaldblodige" delen og "uten grunn"…
Jeg vet ikke, jeg.
Jeg vet ikke.
Hvorfor så ingen at han var farlig?
Det tror jeg folk gjorde.
Jeg tror det var folk som med rette mente han var farlig.
Jeg gjorde det ikke…
Og det var ikke fordi jeg så gjerne ville ha ham på TV
at jeg trodde på ham, at jeg undertrykte frykt,
eller at jeg så bort fra andres frykt fordi dette gagnet meg.
Det var fordi jeg hverken så det eller trodde det.
Jeg prøvde ikke å minimere andres frykt fordi jeg ville tjene på det.
Jeg så det jeg trodde jeg så,
og jeg ville hjelpe personen jeg trodde jeg så.
Og jeg tok feil.
Jeg mener media kan klandres for å ha skapt Kai.
Jeg har ennå ikke sett noen analyse,
eller noen i media si: "Gjorde vi en feil?
Skapte vi denne kjendisen og dette monsteret
uten å ha undersøkt nok?"
Jeg tror det Bob sier, er at hvis du skal glorifisere noen,
bør du vite hvem du glorifiserer.
Jeg kan sitte her og si jeg gjorde alt riktig og prøvde…
Prøvde å hjelpe ham med å lykkes og være glad og…
…vise frem det gode i ham og skjule det onde,
men jeg greide det ikke.
Ingen greide det.
Jeg har sagt til ham tidligere
at jeg besøker ham om han vil det.
Akkurat nå sa han nei.
Jeg vet ikke om jeg får se ham igjen.
Det blir ikke mer hjem-fri. Det blir ikke mer Dogtown.
Det blir ikke mer av noe, noensinne.
Adressen hans blir den samme for alltid,
og han ville ikke ha noen adresse.
Gode Gud.
MCBRIDE BLE FUNNET SKYLDIG I ANGREP MED ET DØDELIG VÅPEN
OG DØMT TIL NI ÅR MED PSYKISK HELSEVERN.
TOKSIKOLOGISKE TESTER AV MCBRIDE
VISTE INGEN NARKOTISKE STOFFER UTENOM MARIHUANA.
CALEB MCGILLVARY (KAI) SONER EN STRAFF PÅ 57 ÅR
I ET HØYSIKKERHETSFENGSEL I NEW JERSEY.
I AUGUST 2021 FORKASTET HØYESTERETT I NEW JERSEY
MCGILLVARYS ANKE MOT DOMMEN.
HAN FORTSETTER MED ANKEFORSØK.