Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
Ви чули про Кая, героя-автостопника з сокирою?
Якщо ні, то почуєте.
Зараз це найпопулярніше відео в інтернеті.
- Про що? - Що сьогодні сталося?
Це була нетипова новина. Може, спершу вона була звичайною,
але дуже швидко переросла в щось набагато більше.
Немає сумнівів, що в той день Кай був героєм.
Цей хлопець став відомим на весь світ.
Він міг би мати все, що захотів би. Міг мати гроші, славу.
Але цей чувак, якого я презентував світу,
за три місяці перетворився
з дивовижної, героїчної, прекрасної особи
на людину, що розшукують за вбивство.
Тож це справді лажова історія.
Він дзвонить прямо зараз.
- Хто? - Кай.
- Алло? - У вас сплачений дзвінок.
Ви не платитимете за нього.
Це дзвінок від в'язня в'язниці штату Нью-Джерсі.
Цей дзвінок буде записано.
Коли ми почули про цю історію у відділі новин,
десь після 14:00 цього дня,
це звучало дуже дивно.
І, як показує ведучий «KMPH» Джессоб Райсбек,
це стало ще божевільнішим.
Перше лютого 2013 року.
Мене призначили повідомити новини того дня.
Через сканер надійшло:
«Автомобільна аварія. Схоже, погана.
Хтось застряг між авто та технологічною вантажівкою.
Водій кричить божевільні речі.
"Я Ісус Христос. Усі чорні мають померти"».
Расистські речі. Жахливі.
Дивна сцена у Західному Фресно на розі Маккінлі та Маркс.
Я був спортивним ведучим і репортером,
і з якоїсь причини не вистачало ведучих новин.
Тож це був буквально мій перший день освітлення новин,
і він виявився
чимось неймовірним.
Чоловік направив авто на працівника «PG&E»,
притиснувши його до вантажівки, бо той був чорношкірим.
На допомогу прийшли невинні свідки.
Він зробив це навмисно. Намагався вбити його.
Мама хотіла переконатися, що все гаразд,
думала, що це нещасний випадок.
Він повторював, що він - Ісус Христос
і він нас усіх врятує, але нам треба…
Він казав слово на «Н», казав, що треба винищити чорношкірих.
Водій був 190-сантиметровим, 135-кілограмовим здорованем.
Він повернувся до жінки, що хотіла допомогти,
і напав на неї. Схопив її,
почав душити.
Раптом, як вона сказала, його пасажир,
схожий на автостопника, безхатька,
нападає на водія і рятує її.
І поки я беру це інтерв'ю,
я дивлюся на той бік дороги,
і по тій стороні
йде хлопець з довгим волоссям, банданою, великим рюкзаком,
і який має вигляд бездомного автостопника.
- Ми можемо поговорити? - Про що?
Що сьогодні сталося?
Ну, я їхав з Догтауна.
Катався на скейті, на серфі.
Перше, що він зробив - це надіслав любовне послання
усім глядачам. І воно потужне. У мене мурашки по шкірі.
Він пережив цю божевільну,
травматичну для більшості людей ситуацію,
а потім каже в камеру…
Насамперед хочу сказати: що б ти не зробив, ти заслуговуєш на повагу.
Навіть якщо помиляєшся, тебе люблять.
Не має значення зовнішність, навички, вік, розмір тощо.
Ти цінний. Ніхто не може забрати це в тебе.
Отже…
Він просто мав інший погляд на те, що мав зробити в той момент.
Там затисло чувака. Дві жінки намагаються йому допомогти.
А цей підбігає і хапає одну з них.
Такий здоровило може зламати жінці шию, як олівець.
Тож я підбіг до нього з сокирою.
Бац!
Отак.
Хто б міг очікувати, що автостопник
із сокирою прийде, щоб врятувати ситуацію?
Я був вражений. До глибини душі.
Він здається таким простакуватим,
але потім ти бачиш,
який він насправді чудовий.
Жінка була в небезпеці.
Він щойно, як тоді здавалося, когось вбив.
Якби я це не зробив, він би вбив іще.
Вам здалося дивним, що в нього сокира?
Не дуже. Тобто…
Я подумав, що для безхатька, що подорожує,
сокира - корисний інструмент.
Жінка була в небезпеці. «Я їй допоможу».
Але те, як він легко і вміло бив нею по черепу іншій людині -
це так. Це трохи шокує.
Ти був у його авто?
Я їхав автостопом. Добре, що я їхав автостопом.
Люди кажуть: «Не їздь автостопом. Ось що буває».
- Принаймні я був поруч. - Можеш назвати своє ім'я?
- Я Кай. - А як пишеться?
- Прямо з Догтауна. «К-А-Й». - А є прізвище?
Ні, брате. У мене немає нічого.
Яке б тут не було божевілля, добре те,
що, на щастя, жодна з отриманих травм не загрожує життю,
а водій того авто саме там, де йому місце - у поліції.
Із західного Фресно, Джессоб Райсбек, новини «KMPH».
Коли я закінчив інтерв'ю, до нього підійшли інші репортери.
Вони: «Можна з тобою поговорити?»
Хлопець був дуже харизматичним.
Мабуть, він розмовлятиме, захоче, щоб його бачили.
Але чомусь він сказав: «Ні. Я більше не розмовлятиму». І пішов.
І коли це сталося, я зрозумів.
Чорт забирай. У нас є дещо дуже особливе.
Тому що ми будемо єдиними з цим інтерв'ю.
Історії, будь-якій історії… Якщо ви розповідаєте історію,
вам потрібен лиходій,
потрібен неочікуваний герой,
потрібен дивовижний сюжет і потрібен хтось у біді.
Ця історія мала все це.
Це було жахливо.
Трясця. Це була найбільша в житті хвиля, на якій я серфив.
Ми знали, що нам дістався скарб.
Того вечора я вирішив, що хочу, щоб світ побачив усе інтерв'ю,
усі шість із чимось хвилин інтерв'ю,
бо до цього моменту люди бачили
лише півтори хвилини, які я випустив у новинах.
Тож я виклав його на ютуб, натиснув «завантажити»,
а потім ліг спати.
Я прокинувся наступного ранку, і мій світ змінився.
Це точно змінило моє життя - просте завантаження цього відео.
У мене був власний ютуб-канал,
де було 20 підписників.
Я виклав його, коли повернувся додому, увечері глянув,
і такий: «О, 20 переглядів.
Непогано. Це круто».
Уранці дзвонить Джессоб: «Террі, чуваче!»
Я такий: «Так, Джессобе? Що?»
Він: «Ти бачив своє відео?»
Я: «Так, з ним усе добре. Було десь 20-30 переглядів».
Я думав, це добре. Він такий: «Чуваче, зараз там десь пів мільйона».
Того дня я зрозумів,
що народився «Кай, автостопник із сокирою».
Оця штука, я їхав…
ЗАЦІНІТЬ ЦЬОГО ГЕРОЯ!
Бац!
- Бац! - Бац!
У нього буквально сокира в руці.
Я одержима цим хлопцем.
Цей хлопець - мій герой!
Кай, автостопник із сокирою.
Дідько, так!
Оновивши, щоразу бачив,
як хтось іще репостнув відео,
і воно набирало багато тисяч переглядів.
Тож це було буквально наче снігова куля,
що набирала ходу, яку підштовхував інтернет.
Я Кай
З'явилися десятки різних автотюнів і пісень. Це було божевілля.
Бац!
А меми? Не смішіть мене. Цей хлопець - ходячий мем.
Він міг започаткувати меми.
«Не їздь автостопом»
Але добре, що я їхав автостопом
Ця жінка була в небезпеці
Тож я підбіг до нього з сокирою
Бац!
Так
Якби він знову сів за кермо
Там було б дуже багато тіл
Він був якийсь несамовитий
Такий здоровило може зламати шию, як олівець.
Тож я почав бити його по голові
Бац!
Автостопники з сокирами.
Я навіть не знаю, скільки разів я підіймав вікна
і проїжджав повз волоцюгу, що точив сокиру.
Коли я побачив скетч Стівена Колберта про це…
До цього я не дивився його шоу,
але відтоді миттєво став фанатом.
Уперше в історії людства люди кажуть:
«Боже, як нам пощастило,
що у того бездомного автостопника була сокира».
Кай означав рейтинги. Він був свіжим, цікавим і усім подобався.
А рейтинги - це гроші.
Тож усі хотіли отримати його, застрибнути на потяг Кая, так би мовити.
Мене звати Бред Малкей.
У 2013 році я був шукачем зворушливих сюжетів
для нічного телешоу «Джиммі Кіммел Лайв».
Готові чи ні, ось Джиммі Кіммел!
Моя робота - знаходити цікаві історії
чи кліпи, приносити їх на репетицію або надсилати Джиммі,
і шукати те, що подобається Джиммі.
Потім я намагаюся знайти цю людину, щоб запросити на шоу протягом 36 годин.
Часто показуємо щось смішне.
Облиште Брітні!
Нам особливо подобаються щирі люди,
зі щирими реакціями на щось несподіване.
І найкращий приклад, який я зараз можу навести - це Пол Васкес,
хлопець із подвійною веселкою.
Отже, цей джентльмен був у парку
й знімав веселку.
І в момент знімання з'являється друга веселка.
Ого! Боже мій!
Боже мій!
На той момент відео мало лише десятки тисяч переглядів.
А коли він потрапив на шоу, вони перевалили за 45 мільйонів.
Ти не вживав чи не вдихав якоїсь забороненої речовини,
коли знімав це…
Звісно ні. Я був тверезим. На тому відео.
Коли я вперше побачив відео з Каєм, то був приголомшений.
Не кажучи вже про те, що він справді допоміг двом людям у небезпеці.
Це було блискуче.
Я пішов на репетицію, і мені майже одразу сказали:
«Ми хотіли б бачити цього пана».
Привіт, друже! Хороший хлопчик.
Хороший хлопчик.
Звісно, всі хочуть бути відомими, але у кого є «те саме»?
Що саме так заворожує, що не дає відвести очей від когось,
типу: «Що вони робитимуть далі?»
Одним з найбільших шоу, над якими я працювала,
було «Сімейство Кардаш'ян».
Не пропустіть прем'єру сезону «Кардаш'ян».
Думаю, Кай привернув увагу тим,
що більшість героїв - не безхатьки.
Це була людина з іншого рівня суспільства,
що могла дати доступ до нової авдиторії
та показати людям інший світ, який вони ніколи не бачили.
І в ньому було щось смішне, а також миле й невинне.
Якщо хтось, хто це дивиться, може позичити дошку для серфінгу,
то я хотів би спробувати хвилі на Маверікс.
У нього є «те саме».
Тож я хочу його знайти.
Але як знайти бездомного?
З чого почати?
Тобто, ого!
Мій перший крок - піти на фейсбук.
У Кая був профіль, тож я додала його
і надіслала йому повідомлення, що я хочу його знайти,
що я з продюсерської компанії.
Що робити спочатку?
Я не знаю.
Тоді я подзвонив у студію у Фресно, яка показала той сюжет.
Я розмовляю з Джессобом. Питаю: «Як мені зв'язатися з тим хлопцем?»
А Джессоб каже: «Ніяк».
Джессоб був брамником.
Цей хлопець став відомим на весь світ.
У якийсь момент, пам'ятаю, я видаляв імейли.
Через шість хвилин -
шість хвилин! - у мене було 124 листи
від людей з Японії, Австралії,
з усіх США,
з найрізноманітніших токшоу.
Вони хотіли поговорити з ним, першими розповісти його історію.
Але його імейл мав лише я.
Тож я надіслав йому повідомлення.
Я сказав йому,
що є безліч людей, які буквально хочуть зробити його багатим і відомим,
але я хотів бути першим, до усіх цих можливостей.
Я хотів розповісти йому про ці можливості, чесно і справедливо.
Тема: «Прославлення».
«Привіт, ми б хотіли взяти інтерв'ю
про все це божевілля, що відбувається в інтернеті навколо тебе.
Люди хочуть почути тебе. Ми хотіли б бути тими, хто дасть їм це.
Сподіваюся, все добре.
Бережи себе».
Усі намагалися його знайти. Це було полювання на людину.
Усе це ставало дедалі більшим, і я зрозумів,
що мушу поговорити з ним ще раз. Дізнатися більше про нього.
Розповісти його історію.
Зрештою він позичив телефон і подзвонив мені.
Я був у захваті.
Я сказав: «Де ти? Коли можна з тобою поговорити?»
Він сказав щось типу: «Ну, я в Стоктоні».
Навіть мій бос сказав: «Роби все, що необхідно.
Зніми йому номер. Тримай його десь, щоб поговорити».
Коли ти в дорозі, їдеш брати інтерв'ю, ти в захопленні.
А це було особливо захопливо,
бо це хлопець, який став вірусним, і став потрібен усім.
Але ніхто не міг його знайти, окрім однієї людини в усьому світі.
І це був Джессоб.
Усю дорогу туди
я розмовляв з різними людьми, брав різні інтерв'ю.
І всі, як один, шукають його. Я кажу: «Я їду говорити з ним».
Вони хочуть знати, де. Я не кажу.
Ми під'їжджали до готелю,
я повернув за ріг, обернувся до Джессоба:
«Хіба це не Кай?» Джессоб такий:
«Це він. Розвертайся. Ходімо. Ми знайшли його».
Так, зробімо це. Через три…
Дивіться, хто це! Нарешті ми зустрілися з ним.
Це світова сенсація,
друг кожного і, фактично, всесвітній герой.
Це Кай. Каю, ось що я тобі скажу.
Ти немов Бетмен, тільки в тебе немає бет-сигналу.
У Бетмена є прожектор…
І я не мерзотний зіпсований багатій, який усіх зневажає.
Гадаю, найбільша різниця між тим, який він на вірусному відео
і насправді, була в тому, що він був непередбачуваним.
Мені здавалося, що в нього трохи божевільна енергія.
Навколо нього була дивна атмосфера, було незрозуміло, що він зробить далі.
Ви ж можете запікати це, так?
Перший… Гаразд.
Він був такий чарівний, такий харизматичний.
Не знаю, чи зустрічав я когось харизматичнішого.
Це моя подруга.
Її звуть Джоан Сьюіт.
У суботу
хтось із правоохоронців тут…
Це Стоктон.
Вони підійшли до неї з пістолетом.
Направили на неї пістолет.
Як на мене, це просто смішно. Це груба демонстрація сили,
і не така, яку оцінив би Філ Ансельмо.
Він міг заповнити візок з місцевого магазину товарами та вкрасти його.
Але вийшовши, він роздавав усе це нужденним.
Тож я такий: «Дідько. Я не знаю, що й думати про це».
Як ти почуваєшся тепер, коли ти вірусна сенсація,
усесвітній герой, Каю?
Я не вірус. Ти що, жартуєш?
Трясця, я сенсація. Я Кай.
Ми взяли інтерв'ю, а потім нам потрібні були тематичні кадри.
«Як гадаєш, де будуть гарні кадри з тобою?»
Він сказав: «Тут є музичний магазин.
Я можу взяти гітару і заспівати». Ми: «Чудово».
Це моя пісня.
Він грає пісню, і це просто неймовірно.
Я ніколи не бачив такої красуні, як ти
Затамований поцілунок крізь двері
У тебе в очах сяє світло польоту Ти - захід сонця, що приносить сутінки
Ніжні помаранчеві поцілунки Сум самотності
Коли ти йдеш
Ніжні помаранчеві поцілунки Зношені сукні
Що ти залишаєш
Гарно виступав, добре співав.
Грав чудово.
Це був справжній виступ.
У певний момент у пісні було щось типу
«відкинь капюшон»,
і він відкидає бандану назад в цей момент.
Відкинь мій капюшон і міцно поцілуй мене
І просто рухайся Трохи наблизься
І віддались
І просто рухайся
Ми відчуємо цей ритм З любов'ю, яку ми проявляємо
Він чудовий виконавець і до біса талановитий.
Ого, це ще один неймовірний аспект цього хлопця.
Він готовий стати героєм у небезпечній ситуації.
І ще він чудовий музикант.
- Звідки ти його знаєш? - З інтернету.
Він вдарив якогось чоловіка сокирою по голові.
На той момент він не розумів масштабу того,
наскільки він став відомим.
Так, він це бачив,
бо люди вже впізнавали його
і просили в нього фото та автографи.
Як ти сюди потрапив?
Автостопом.
- Клас. - Так, бро.
- Сподіваюся, сокира в тебе. - Ні. Вони забрали її в мене.
То треба знайти вам нову, пане.
Ми закінчили знімання, і я спитав:
«Хочеш поїсти?» Він каже: «Я б поїв».
Я почала викладати варіанти, які в нього були.
Його хотіли всюди. Навіть Джиммі Кіммел,
навіть довбані продюсери «Кардаш'янів» хотіли реалітішоу з ним.
«Каю, він хоче сказати, що ти став відомим».
І було видно, як до Кая дійшло.
Типу: «Ого, я знаменитий. Невже?»
Немає більшого бренду, ніж Кардаш'яни.
Я можу наосліп ткнути у будь-кого пальцем, підійти до нього
і спокусити його стати зіркою реалітішоу.
Він міг бути багатим і знаменитим, робити все, що завгодно,
якби захотів.
На столі були картки для відгуків,
і з ними маленький простий олівець.
Він грався ним, поки я з ним розмовляв.
Я такий: «Каю, ти слухаєш?
Послухай, що я тобі кажу!
Це неймовірно! Ти можеш стати мільйонером!»
Він продовжує гратися олівцем.
Каже: «Я хочу лише поїхати в затоку Сан-Франциско і курити траву».
Усе на світі з одного боку,
курити траву з іншого.
Це роздоріжжя, яке було перед Каєм.
Раптом він бере і кидає олівець.
Той крутиться у польоті й падає.
Кай дивиться на мене і каже:
«Я поїду в затоку курити».
«Ти що, знущаєшся? Чекай.
Ти кажеш, що він не зустрінеться з нами,
бо крутнув олівець?»
На місці Кая ти мав би подумати:
«Що мені втрачати?
Це якось змінить моє життя. Чому б ні?»
«Слухай, повернися до нього і скажи,
що ми пришлемо йому лімузин, набитий травою».
«Слухай, ось їхня пропозиція».
Кай сказав: «Добре».
Ми з Алексом сідаємо в авто
і повертаємося у Фресно з історією, яку ми отримали.
«KMPH» - досі єдиний телеканал, що розмовляв із Каєм,
але йому пропонують нові телевізійні пригоди.
Такі, що ви не повірите.
Тож, імовірно, ви скоро побачите його деінде.
Усі хочуть знайти Кая,
тому Джессоб каже: «Слухай, Кай готовий працювати з вами,
але "Шоу Кіммела" теж його хоче.
«То й що? Для нас це навіть добре. Ми знайшли справжній скарб.
Якщо хлопець нашого реалітішоу потім потрапить до Кіммела,
то стане ще популярнішим, тож це добре для нас».
Ми не могли посадити його на поїзд чи літак, бо він не мав документів.
Тож хтось мав взяти його за руку
і провезти 800 кілометрів.
Отже, ми беремо його на шоу,
і мій бос сказав: «Ми відправимо Джей Ара з тобою.
Він знає Каліфорнію».
Я гадки не мав, хто такий цей Кай.
Тож я подивився вірусне відео на ютубі
й зрозумів, що у ньому є щось миле,
але також те, що він став відомий тим,
що вдарив когось по голові смертоносною зброєю.
Буде цікаво.
Схоже, продюсери реалітішоу
шукають наступну велику ікону попкультури.
Після «Простого життя» з Періс Гілтон
їм була потрібна нова Періс Гілтон, нею стала Кім Кардаш'ян.
Це постійний пошук наступного феномену.
Кай повідомив Джессобу,
що поїхав автостопом у Санта-Розу.
Ну і почалося. Вйо!
Ще 400 000 мене.
А ще є ті, кому важко встати, але ми їм допомагаємо.
Моє перше враження - від нього несло алкоголем.
Цей хлопець добряче набрався.
Перше, що він зробив, побачивши хлопця, у якого «було менше, ніж у нього», -
він зняв зі спини рюкзак
і віддав того йому.
Я подумала: «Ого. Гаразд, це непогано».
Кіммел зробить своє. Це буде лише один раз.
Нам треба було переконатися,
що більше ніхто в Голлівуді не зможе накласти на нього свої лапи.
«Ось контракт. Підпиши тут».
І я пам'ятаю, що він підписав його ієрогліфами.
Він уписував своє ім'я десять хвилин, і це були каракулі.
Не знаю, як їх описати. Це були печерні малюнки.
Це був «підпис», яким він погодився на шоу.
Тож теоретично, мабуть, у нас була угода.
Місію виконано.
Ми не були впевнені, яким саме має бути шоу,
але я гадаю, що в моїй компанії вважали,
що Кай відкриє нам новий світ, який ми раніше ніколи не бачили.
Бездомні, які щасливо живуть на вулицях.
Шоу було б божевільним, я певен!
Якщо Кай в головній ролі, то це буде божевілля.
Пам'ятаю, я сказав їй: «Підготуйся.
Це нелегко.
Він чудовий і божевільний,
але це тобі не єдинороги з веселками.
Це виснажливо. Це важко. Тож будь готова.
Якщо знадоблюся - подзвони. Чим зможу…
Я поговорю з ним, якщо щось станеться».
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Восьма година, я стою біля готелю «Рузвельт» на Голлівудському бульварі.
Під'їжджає Ліза з Каєм.
Я бачу Лізу вперше,
і я бачу Кая вперше.
Ліза дивиться на мене й каже:
«Можеш подивитися за ним? Я припаркую авто,
прямо за рогом». Я кажу: «Без проблем».
Кай виходить з авто. Нарешті ми з ним на Голлівудському бульварі,
і люди майже одразу починають його впізнавати.
Люди проїжджають повз і кажуть: «Бац!»
Тож я стою. Не стежу за ним. Він же дорослий.
Ліза виходить з-за рогу,
я бачу її, вона дивиться на мене і зупиняється.
Кай спустив штани…
…і мочиться на зірку Хуліо Іглесіаса
прямо перед цим готелем.
Я така: «Я ж сказала тобі пильнувати за ним».
На її обличчя було: «Я провела з ним 26 годин. Ти не зміг п'ять хвилин?»
Ми зайшли в готель «Рузвельт», де жила Мерілін Монро,
де проводили вручення «Оскарів», а тепер тут Кай.
Ми зайшли в кімнату,
і він одразу дуже зрадів, побачивши мінібар.
Це були не мініатюрні пляшки алкоголю.
Це були величезні пляшки алкоголю.
Він одразу відкрив «Джек Деніелс»
і почав заливатися ним.
Ковть.
Ніякого наливання в келих. Скоріше, по-божевільному.
Він утратив контроль.
Я бачила багато знаменитостей і бачила,
як деякі з них поводилися трохи божевільно.
Але не настільки.
Наш наступний крок: треба щось поїсти.
Він бере скейтборд. Ми спускаємося у вестибюль.
Вестибюль у цьому готелі вишуканий.
Тут вишукані люди. Субота, Голлівудський бульвар.
А підлога там із бруківки.
Він бере скейтборд, починає їхати, і це звучить як…
Через весь вестибюль. Ми виходимо.
Через три секунди виходить охоронець і каже:
«Йому більше сюди не можна.
Вас виселено». А я думаю:
«Це вони ще не знають, що він тут відлив».
Вони були серйозні. «Вас виселено».
І перш ніж я оговтався, ми вже були на тротуарі.
А потім він побіг уперед, дістав величезний ніж
і спробував кинути його в землю.
Гаразд, це трохи моторошно.
Спочатку ми були заінтриговані Каєм, тим, що знайшли його і все таке,
були в захваті від того, що ми робимо.
А тепер ми такі: «З нами все буде добре?»
Якщо моя продюсерська компанія хотіла бачити
безтурботного, щасливого, бездомного автостопника,
який піклувався про нужденних, то це не було те, яким був цей хлопець.
Мене вигнали за скейтбординг і пляшку «Джей Ді».
Це… Коли це було?
Я відлив на Алею слави,
і всі ці рекламні агенти такі: «Ні! Зупинися!»
Я такий…
Я розслабляюся.
Я писав: «Ви не захочете мати реалітішоу з цим хлопцем»,
але з їхньої перспективи
це було типу: «Та що він такого може зробити?
Привезіть його.
Ми поговоримо з ним і складемо власну думку».
Не знаю, чому я вирішила:
«Я відповідальна за нього. Я його нянька
і маю впевнитися, що він потрапить на шоу Кіммела».
Хіба це не його відповідальність? Чи Бреда?
Але раптом - я не знаю,
була це божевільна це чи дурна ідея - я запросила його залишитися в мене вдома.
Нас лише двоє.
Він був чемний.
Грав на гітарі.
Але було в ньому щось небезпечне, як ми тепер починаємо думати.
11 ЛЮТОГО 2013
ДЕСЯТЬ ДНІВ З МОМЕНТУ, КОЛИ КАЙ СТАВ ВІДОМИЙ
Понеділок, готово. Бред може взяти його, робити з ним, що хоче.
Я навіть не думаю про наше телешоу, чи робитимемо ми щось із ним, чи ні.
Не схоже, щоб він був у захваті, що він буде на «Шоу Кіммела».
Принаймні, він не виявляв, що був у надмірному захваті.
ШОУ ДЖИММІ КІММЕЛА
Ліза та її команда привезли Кая на студію,
зупинилися на задній стоянці.
Там був великий банер «Шоу Джиммі Кіммела»,
розтягнутий на паркані. Вони виходять з авто.
Перше, що робить Кай - це підходить до банера і мочиться.
Звісно, усі такі: «Що ти, в біса…
Що ти робиш?» Прийшов охоронець.
«Що робиш? Не можна цього робити»
й тому подібне. Звісно, не можна, Каю.
Не можна так. Його хапають, сварять, зупиняють.
Він заходить. Джиммі вже чекає.
Вони роблять фото, роблять, що мають,
а потім Джиммі дає Каю конверт.
Усередині було десь 500 доларів.
Кей бере його, віддає охоронцю і каже:
«Вибачте, що помочився на банер».
Пам'ятаю, я думав: «Він точно не потрапить на шоу Джиммі Кіммела».
Вони побачать, що він божевільний. Що він нестабільний.
Побачать, що він неадекватний, і цю ідею відкинуть.
Жодного шансу, що він справді потрапить на шоу.
Ми в кімнаті відпочинку,
до початку шоу 90 хвилин,
і з'являється поліція.
Агов. Тут не можна знімати, гаразд?
Дякую. Хіба що ви хочете…
Гаразд, ідіть собі. Дуже дякуємо.
Коли прийшла поліція, я знав, кого вони шукають.
Вони прийшли, схопили його і пішли.
Я ніколи не був настільки засмучений.
Мене звати Джеф Стрікер, у лютому 2013 року
я був кримінальним детективом виконавчої служби округу Фресно.
Джет Макбрайд, водій авто,
яке врізалося в Рейшона Нілі, працівника «PG&E», був під вартою,
а Кай був нашим головним свідком.
Слідчі окружного прокурора не знали, де Кай,
але ви знаєте, які зараз соцмережі.
Джиммі Кіммел твітнув:
«На шоу буде Кай, автостопник із сокирою».
Тож вони поїхали з Фресно до Лос-Анджелеса, щоб зустрітися з Каєм.
Дехто не був розчарований, що його забрала поліція.
Дехто казав: «Ну, це було очікувано»,
Але не я.
Я весь цей час помилявся. Я казав: «Треба його повернути!»
Прокуратура округу Фресно
попросила допомоги Управління шерифа округу Лос-Анджелес
у розшуку Кая на студії Джиммі Кіммела та взятті його під варту.
Прокуратура видала йому повістку -
він має дати свідчення щодо спроби вбивства,
з якої все це почалося, бо він головний свідок.
Ми всі нервуємо, Бред, мабуть, особливо.
Соцмережі Кая у цей момент вибухнули.
Не уявляю, скільки в нього переглядів.
Мабуть, мільйони.
Зрештою, за 30 хвилин до початку шоу,
поліція повернула його. Але ось у чому річ.
Я займаюся підготовкою та рекламою, запрошую і переконую.
Єдине, що я не контролюю - це те, що всі бачать.
Те, що в ефірі.
Це єдине, що я не контролюю, і це єдине, що всі пам'ятають.
Джессоб у першому ряду.
Я тиняюся по кімнаті відпочинку.
Ми обидва знаємо, краще, ніж інші,
як усе може піти шкереберть.
Я зараз підберу особливого автостопника.
Пані та панове, зустрічайте Кая!
Каю, стрибай в авто!
Каю! Не на авто, а в авто.
Не знаю, чи витримає воно твою вагу. Ось так.
Слідкуй за дорогою.
Боже мій.
Ласкаво прошу, Каю. Як твої справи?
- Чудово. А ти як? - У мене все добре.
Я не вірив, що для нього це добре скінчиться.
Але я вболівав за нього.
Тебе називали «бездомним автостопником».
Але тобі це не подобається.
Я вільний від дому.
Це земля вільних і дім хоробрих.
Ти не хочеш мати дім, так?
Якого біса ти говориш? Я вдома.
Так, розумію.
Дім там, де ти. Це твоя філософія.
Джиммі добре впорався, бо у Кая були, ну,
у типовому стилі Кая, він давав дивні відповіді
й казав дуже дивні речі, але Джиммі легко адаптовувався.
Багато хто називає тебе героєм, бо так і є.
Ти завадив тому божевільному, так?
Однаково немає різниці між ним і тим, кого вони продають як Ісуса.
Ну, не знаю. Я з ним не зустрічався.
У нього була борода?
Ні. Він був багатим жирним білим хлопцем.
Очевидно, що мільйони людей бачили відео…
Нічого не маю проти багатих і жирних.
Ні, жирних білих, так.
Так, ти сидиш поряд з таким.
Джиммі молодець. Я бачив, як він робив це сотні разів, де…
Тут Кай намагається бути смішним,
і Джиммі знає, як це зупинити -
каже щось самокритичне й рухається далі.
Він такий умілий.
Вийдімо з авто на секунду.
Не знаю, чи ти одразу це віддаси,
але в нас є дещо для тебе.
Ось так. Дошка для серфінгу і гідрокостюм.
Роби з нею що хочеш. Захочеш віддати - хай буде так.
Я навіть не знаю, скільки до мене зверталося людей,
які хотіли подарувати йому дошку для серфінгу
та решту того, що він хотів. Він мав сотні пропозицій,
а отримав це від Джиммі Кіммела.
Усе гаразд, Каю?
Гаразд. Це був Кай-автостопник.
Дякую, Каю.
І дякую, що не вбив мене сокирою.
Агов, усі, сьогодні було чудове шоу.
З нами Карл Райнер. Ми повернемося з Мінді Калінг.
У цей момент йому весь світ був відкритий. Справді.
Наступного дня ми запросили його на рецензію фільмів.
Так. Подивимося фільми.
Ми побачили іншу сторону Кая.
Він не міг зосередитися ні на чому.
«Тридцять хвилин до півночі»
про те, як нам кажуть тримати наші тіла лужними
і підливають фтор у воду.
«Каю, просто подивися фільм».
Потім це стало: «Подивися трейлер».
Дві хвилини 32 секунди. Йому не далося.
Тож якщо над вашим будинком буде хімтрейл
зі скополаміну,
це змусить вас поводитися як зомбі,
і вони вб'ють вас і заберуть будинки.
Це непоганий спосіб добитися цього.
Того вечора ми ледве змогли утримати його на вісім хвилин.
З ним неможливо було б зняти реалітішоу.
Осама бен Ладен був шейхом.
Він би не впорався. З'явитися о 15:45
у магазині пончиків і зіграти сцену, яку вони написали?
Жодного шансу. Він би ніколи це не зробив.
Жодного шансу.
Що за дивина. З цього нічого б не вийшло.
Після шоу Джиммі пообіцяв, що відвезе його, куди той захоче.
Він захотів на північ, і Джиммі дотримався слова.
Зі світу, де тебе ніхто не слухає,
він потрапив у ехокамеру, де на все, що він казав,
принаймні тисяча людей відповідала: «Це чудова ідея».
Я хочу обійнятися рукою.
- Рукою? - Рукою.
- Дуже дякую. - Прошу.
Ця слава, яку ти отримав, допомагає тобі з жінками?
Ти зараз зустрічаєшся?
Чи зустрічаюся?
Жінки проявляють до тебе увагу по-новому?
Так, одна дівчина хотіла дізнатися, чи це я,
і перейшла на червоне світло.
Вона дуже соромилася.
Я обійняв її, і вона така: «Ти справді Кай!»
За ним було неважко стежити, бо він жив життям мрії.
Він був до біса знаменитим. Він з'являвся на різних відео серфінгу.
Ходімо спіймаємо хвилю.
Люди хотіли, щоб він виступав.
У якийсь момент подзвонив хтось із людей Джастіна Бібера і запитав про нього.
Певен, щоб зробити кар'єру, достатньо раз зіграти з Джастіном Бібером.
У той час люди були раді його бачити.
Якщо він приїхав у твоє місто, прийшов у місцеву бібліотеку,
написав про це на фейсбуці, а тобі від 17 до 23 років,
то ти думаєш: «Я підчеплю тебе».
Він урятував когось. Його показали по телевізору.
У ньому не було нічого, що застерегло б тебе від цього.
Це зробило Кая сенсацією в інтернеті.
Справжнім бумом.
- Або, скоріше, «бацом». - О, так!
ФРЕСНО КАЛІФОРНІЯ
ТРИ ТИЖНІ З МОМЕНТУ, КОЛИ КАЙ СТАВ ВІДОМИЙ
Ось авто, на якому їхали Джет Макбрайд і Кай
у день інциденту.
На ньому досі є кров.
Дивно, як хтось міг вижити після такого.
Я не слідкував за тим, куди Кай їде,
чим займається, скільки уваги отримує,
у яких шоу бере участь.
Мені було байдуже. Я лише хотів знати,
що він приїде на попереднє засідання щодо Джета Макбрайда.
Кай був головним свідком.
Він був у авто, коли вони врізалися в Рейшона Нілі.
Він знає, про що вони говорили. У нього була вся інформація.
Неможливо уявити кращого свідка.
Привіт, Таню.
Привіт, як справи?
У суді почали з'ясовуватися деталі.
Картинка почала складатися.
Таня Бейкер сказала, що Макбрайд напав на неї,
коли вона хотіла врятувати Нілі.
Він схопив мене ззаду й бив по спині.
Тоді вступився Кай зі своєю сокирою,
вдаривши Макбрайда по голові не раз, не двічі, а тричі.
Знаючи Кая, я замислився над тим,
що насправді сталося того дня у Фресно.
Чи справді він був рятівником?
Чи був він героєм? Чи ні?
Цього разу без сокири в руці,
чоловік, на ім'я Кай, дав свідчення,
спершу змусивши спостерігачів посміятися.
Хвилинку. Спершу послухай присягу,
щоб ти міг її дати. Підніми лише одну руку, праву.
Кая запитали, чи він курив траву з Джетом Макбрайдом.
Кей сказав, що так, і в моєму допиті Джета
той сказав, що Кай зробив припущення,
що вони обоє були привидами, коли покурили марихуану,
і Кай сказав: «Думаю, ми можемо проїхати крізь вантажівку,
і нас навіть не побачать».
Він не зовсім чистий у цьому інциденті. З нього зробили героя.
Те, що він зробив, захищаючи Таню, схвально,
але в цьому частково є і його провина.
Кей засвідчив, що перед аварією
Макбрайд з гордістю розповів йому про зґвалтування 14-річної.
Він такий: «Я зрозумів, що я Ісус Христос,
і мені зійде з рук будь-що. Дивись».
Я дивлюся вперед і бачу перед собою цілу команду будівельників.
Більшість з них відскочили. Один застряг під авто.
Кай каже, що потім Макбрайд напав на людей, які намагалися допомогти.
Він далі тримав її, тож я вдарив іще раз.
А він далі тримає її за волосся. Я такий: «А щоб тобі!».
І вдарив його справді сильно.
Коли Кай бив його, спочатку він використовував тупу, задню частину сокири.
На третій удар він розвернув її і використав гострий край.
Тричі вдарити когось по голові сокирою,
тупою стороною чи ні -
це жорстоко.
Але через манеру його поведінки
це пройшло повз мою увагу.
Я бачив лише доброго Кая.
Жорстокого Кая, який показав себе тут…
Я його не бачив.
У першому інтерв'ю
я спитав його: «Ти коли-небудь бував у подібній ситуації?»
Ну, одного разу я був у саду,
і цей довбаний хлопець починає бити жінку, яку називає «своєю».
Тож я підійшов і почав бити його по голові.
Бачите ці сліди від зубів тут, на камеру?
Так, я почав бити його по голові й повибивав йому зуби.
Так, він врятував жінку. Проте це трохи занадто -
хвалитися, що на щиколотках залишилися шрами,
і не просто тим, що зупинив напад, а що відлупцював когось.
Так само, коли я спитав його про напад на водія сокирою.
«Так, я рубанув його».
Ніби: «Так, я пишаюся цим, це було приємно».
Для нього це було мало не способом скинути напругу, і це лякає.
Що ти плануєш робити, поки відомий?
Бо слава має термін придатності. Вона почне зникати.
Ця крута шняга не має терміну придатності.
Я не обмежений термінами. І взагалі не обмежений часом.
Людей цікавить не лише той факт,
що я вдарив сокирою чувака, який намагався скоїти масове вбивство,
а й те, що я граю круту музику.
Я граю панк. Я граю грайнд.
Я граю серйозний метал. Я граю на шести різних інструментах.
Мені пропонували записуватися такі місця, як «Грінхаус Рекордс»
і «Юніверсал».
Мене звати Габріель Франсіско. Я соліст гурту «Redcoats».
Мене спитали: «Хочеш виступити з Каєм?»
Я подумав: «З тим самим Каєм? Хлопцем із сокирою?»
Я подумав: «Він просто смішний».
Потім побачив відео, де він грає на гітарі…
і подумав: «Непогано».
Я ніколи не бачив такої красуні, як ти
Затамований поцілунок крізь двері
У нього гарний голос, він звучить як гітарист біля багаття.
Ми погодилися, бо хотіли отримати фанатів Кая.
Щоб вони прийшли побачити Кая,
а ми круто виступили й сподобалися їм.
Так це працює. Це як «Rock Band».
«У вас 20 фанатів». «У вас 50 фанатів».
Кай з'явився у Фресно немов феєрверк.
Він прийшов на саундчек.
Я вважаю, що розбираюся в людях. У мене він швидко викликав неприязнь
тим, як говорив, взаємодіяв і ставився до мого персоналу.
Він підходив до бару і майже вимагав безплатне пиво
лише через те, ким він був, а ми: «Ми тут так не робимо».
Але потім він виходив і просив когось купити йому напої.
Ми робимо саундчек, і він говорить про той день,
коли він ударив чоловіка по голові сокирою.
І Кай вихваляється, каже: «Боже, цей хлопець мене підбирає,
я пропоную йому косяк, і його розвозить,
бо я дав йому косяк,
але він не знав, що косяк начинений. Там були…»
Він перелічує наркотики. Я таких не знаю.
Але я чітко зрозумів, що він дав йому начинений наркотиками косяк.
А далі Кай мені каже:
«Потім він шаленіє, бо не може впоратися зі своїм лайном».
І сміється.
Я переляканий, а решта людей, які це чули, сміється.
Ніхто не замислюється над тим, що він сказав,
а я стою і думаю: «Боже мій.
Кай зізнався у дечому серйозному.
Він накачав того хлопця?»
Це немов підпалити щось,
а потім загасити цю пожежу та стати через це героєм.
Я розумію, що поліція перевірила на марихуану
та провела токсикологію на водієві.
Але якщо подумати,
що як тест чогось не показав?
А потім він говорив про життя і позитивне мислення.
«Треба просто відпустити». Це дуже гіпово.
А потім він раптом каже:
«Хіба що якийсь стариган трахає тебе в дупу.
Тоді треба зібратися і порішити його».
Це було дуже дивно.
А потім він наче перемкнувся назад
до «все добре», і всі просто це прийняли.
І це був ще один з тих моментів, коли я думав: «Що це було?»й
Я зайшов усередину, шокований.
«І я зараз маю виступати, почувши таке».
Мама ударника - фотографка,
вона каже: «Гейбе, стань поруч із Каєм, я вас зніму».
Я подумав: «Боже мій. Я не хочу,
щоб мене бачили поруч із ним, коли про це дізнаються»,
бо я думав: «Зрештою про це дізнаються.
Це буде сенсація». Але цього не сталося.
Я навіть не пам'ятаю, щоб я був на виступі Кая.
Того вечора мене вразила його поведінка.
Якщо прокинешся мертвим Із кулями в голові
Я вбиваю вас, одного за одним
Я не шкодую ні про що з того, що зробив
Я вигнав його після його виступу за те,
що він помочився на наш кущ.
Не можна просто прийти й так зневажити наш заклад.
Він спалював мости.
Це велике місто, але атмосфера як у маленькому.
Якщо ти погорів у цьому місті, розійдуться чутки.
Мої останні слова - «Пішов геть».
Коли я дивлюся на Кая, то не знаю, про що він думає.
Не знаю, наскільки в нього здорова психіка.
Але я думаю, що через таке тривале безтурботне і беззаконне життя
він не розумів наслідків своїх дій.
Люди давали йому багато можливостей,
і, гадаю, він почав думати:
«Тепер це світ Кая».
Багато хто забивав йому голову усяким,
що він міг би зробити й це зійшло б йому з рук. Це теж вплинуло.
Тож тепер ви знаєте, хто такий Кай, автостопник із сокирою.
На ютубі він усюди.
Зараз він герой усіх, і я зустрів його особисто.
Ти його агент?
Я його агент? Ні, я не його, і я взагалі нічий.
Що б ти не зробив, ти заслуговуєш на повагу.
Ти цінний незалежно від зовнішності.
Це стосується всіх.
Навіть якщо ти робиш помилки,
ти заслуговуєш на любов. Є чотири види любові.
Це бути лояльним до когось, коли хтось подобається,
потім це романтична закоханість,
і це готовність вбити заради когось. Пожертвувати собою заради коханої людини.
«Шоу Кіммела» на 100% було піком.
Вірусна слава почалася, наростала, як снігова куля,
і слава росла.
Було все веселіше, все більше різного відбувалося.
Тоді було шоу Джиммі Кіммела, ось тут,
а потім…
повільний спад, і…
Для більшості людей те, що вони знають про нього - це те, ким ми хотіли б бути.
Можливо, багато хто з нас не хоче мати стільки обов'язків.
Рахунки, авто, страховки, податки на майно.
А цей хлопець жив життям без обов'язків,
і у нього все було гаразд.
А потім - ні.
Це значно більш сумне існування, ніж, як усі думають, захопливе чи вільне.
НЬЮ-ЙОРК
У п'ятницю, 10 травня 2013 року,
трохи більше ніж через три місяці після інциденту,
що почав цю неймовірну подорож,
він з'являється в Нью-Йорку
і публікує цей тривожний і зловісний пост у фейсбуці.
Він сказав, що це послання до Дня матері,
і це не те послання, яке очікуєш у цей день.
Там сказано:
«Перші спогади - я був у ліжечку, і "родина" метушилася навколо мене.
Але мені постійно казали, що "в мені є демон".
Мене зачиняли в кімнаті на 20 годин
з маленьким біотуалетом у кутку.
А потім мій рот наповнювали гострим перцем і милом за крик "ідіть до біса"».
Підпис - «Щасливого Дня матері».
І, звісно, я пам'ятаю, як зустрів його вперше після інциденту в Стоктоні.
Ми сіли на довге інтерв'ю.
Він точно розповідав
про деякі справді жахливі речі, які пережив.
Очевидно, що в середовищі, в якому я працював - місцевих новинах -
таке не показують в ефірі.
Мені було 17, я подорожував.
Один чоловік схопив мене,
потім вдарив кілька разів і почав душити.
Він мене повернув, стягнув з мене штани й почав ґвалтувати.
Коли це сталося, і Кай лежав на землі,
він сказав, що дивився в небо
і побачив, як у ту мить над ним пролетів ворон
і сказав йому: «Вставай, бийся за себе і тікай».
Так він і зробив, і він утік від того чоловіка.
І я не знаю, чи він ще коли-небудь бачив того чоловіка
чи мав неприємності через це, але…
Багато в що з його слів важко повірити,
але я не можу сказати йому, що цього не було.
Тож я лише вірю, що це сталося.
Розкажи мені ще.
Хочеш, щоб я почав з дитинства?
Мене чотири роки тримали в клітці,
ставилися як до тварини.
Вони встановили замок на двері,
щоб дивитися телевізор, трахатися й тому подібне.
Тебе перенасичують інтерв'ю,
і ти починаєш розуміти, наскільки те, що ти чуєш - правда.
Я не знав, чи було це на 100% правдою.
Але навіть якщо 50% з того, що він розказав, було правдою,
у нього було просто жахливе дитинство.
ЕДМОНТОН КАНАДА
Мене звати Джеремі Макгілівері Вулф, я кузен Кая.
Він, фактично, був моїм братом.
Побачити його на «Шоу Кіммела» - ого. Хлопець став дуже відомим.
Я весь час був у шоку.
Я й до сьогодні в шоку, чесно кажучи.
Хтось, з ким я ріс, давав таке ганебне інтерв'ю.
Але я ніколи не знав його як Кая. Я знав його як Калеба.
Вперше я почув «Кай» на відео на ютубі.
У мене немає сім'ї.
Для тих, з ким я ріс, я вже мертвий.
Тож однаково.
Мені було неприємно, коли він це сказав. Ти нам небайдужий, розумієш?
І завжди був. Ти не мав би так думати.
Як би ми не сварилися, любов не зникає.
Батьки Калеба розійшлися, коли йому було чотири.
У дитинстві він був гучний. Був веселий і бешкетливий.
Дуже бешкетливий.
Я поводився чемно
і міг виходити на вулицю і гратися.
Калеб не мав такого привілею.
Його тримали вдома.
Його мама замкнула його в кімнаті на деякий час.
Вона намагалася замкнути в кімнаті й мене.
Ми щойно повечеряли. Була літня пора,
вікно було відчинене, тож можна було чути, як на вулиці граються діти.
Але на вікні були темні штори,
тож було темно так, наче надворі ніч.
Тож ми знали, що йому було важко.
Якось він спробував розпалити вогонь у будинку,
і незабаром після цього його мама вирішила, що далі з ним не впорається.
Йому було 13, коли він пішов у «Bosco Homes» -
це місце для проблемних підлітків,
які потрапили в халепу і не мали дому,
або походити з сімей, яким були не потрібні.
Якщо ви досі це дивитеся, це означає, що вам це подобається,
тож це дуже мило й дуже гарно.
Можливо, ви помітили, що мої очі дуже темні.
Насправді, може, я весь здаюся темним.
Це те, що Мадам Гюйон назвала «темною ніччю душі».
Будь-яка дрібниця могла перемкнути його. Калеб не розумів, смієшся ти з ним,
чи з нього,
і він дуже лютував, якщо думав, що ти дражниш його чи глузуєш з нього.
Він входив у цей стан, а потім швидко виходив із нього.
Коли мені було чотири
У мене була запальничка
Я спробував спалити батьківський дім
Я справді вважаю, що у Калеба проблеми з психікою,
бо він здається здоровим,
але коли трапляється певна напружена ситуація,
то ти або стаєш діамантом, або тебе розчавлює.
І, у цьому випадку, Калеба розчавлює.
Розумієте, ми всі
Дикі й шалені всередині
І не треба приховувати це
Я Ширлі. Я мама Калеба.
Він також відомий як Кай, але я називаю його на справжнє ім'я,
через те, що воно означає - сміливий і хоробрий.
Я ніколи не замикала його.
Не «замикала в кімнаті».
Мені доводилося, на якийсь недовгий час,
зупинити його здатність виходити з кімнати занадто рано,
бо він був вільний духом
і вставав раніше за мене та міг зайнятися чимось небезпечним для себе.
Я була відповідальною мамою і мусила не допустити цього.
І це було ненадовго.
Заради його блага, задля безпеки маленької людини.
Я не дуже розуміла, що відбувалося.
Лікарі не могли зрозуміти, чи є в нього СДУГ чи щось подібне.
Але вони так і не поставили жодного діагнозу.
Вони питали: «Як вам допомогти?
Що зробити? Як це направляти?»
І час,
час зробив це.
Бац!
- Бац! - Це справді ти?
- Так. - Чуваче, підійди, будь ласка.
Агов, бац!
Можеш купити мені пляшку, якщо зробиш 17 фотографій?
- Ні, це відео. Ми дамо тобі пива. - Це він!
- Бац! - Бац!
- Дідько!
Бац!
- Бац! - Довбаний герой прямо тут.
Бац!
Я не знала, що він став дуже відомим,
і є справжні, щирі люди, які хотіли сказати йому:
«Молодець, друже» і «Ми з тобою».
Я не думаю, що це було погано.
Він любить людей. Він дуже комунікабельний.
Але я трохи хвилювалася, бо він дуже довірливий,
і я знаю, що не всім варто довіряти.
«Ти справжній Кай? Це справді ти?
Це справді сталося?»
Якби ти був значно більшим, ніж ти є,
я б просто підійшов і «бац!» «Схоже, щоб це було насправді?»
Калеб завжди керується своїм серцем.
І тому він дуже довірливий.
Я не впевнена, що інші добре це сприймають,
і я бачу, що в цій ситуації з моїм сином…
Я не впевнена, що це було найкраще…
Думаю, це поставило його в ситуацію, яка могла його підставити.
Що ви маєте на увазі?
Те, що він довіряв не тим людям.
КЛАРК НЬЮ-ДЖЕРСІ
Занепокоєння в передмісті Нью-Джерсі -
поліція намагається розкрити вбивство відомого адвоката.
73-річну жертву знайшли в його будинку
на Старлайт-Драйв у Кларку.
Саме там жив Джозеф Гелфі останні 15 років.
Друзі зрозуміли, що щось не так, коли Гелфі не прийшов на роботу.
Вони викликали службу порятунку, і поліція знайшла його вдома, забитим до смерті.
Я Боб Елленпорт, друг Джо Гелфі, мого сусіда.
Мені подзвонила секретарка Джо Гелфі.
Вона сказала, що Джо мав бути в суді,
але не прийшов,
і вона не змогла зв'язатися з ним через мобільний.
Попросила перевірити, чи є хтось удома.
Тож я підійшов
і побачив, що його недільна й понеділкова газети
досі лежали на ґанку.
Газети Джозефа Гелфі досі були на ґанку.
Це було дивно, бо він дотримувався графіка.
Він забирав газету щоранку.
Тож це було достатньо тривожним, щоб викликати поліцію для перевірки.
З будинком усе гаразд,
усе на місці,
на пограбування не схоже.
Але оглядаючи кімнати вони зрештою потрапляють у головну спальню,
де знаходять мертве тіло Джо Гелфі.
Він на підлозі, у білизні й шкарпетках,
лежить у калюжі крові.
Щойно заходиш у будинок, будь-який,
то шукаєш ознаки боротьби.
Чи є щось не на місці? Чи були оглянуті шухляди?
Чи є щось перекинуте?
У цьому будинку нічого такого не було.
Будинок був дуже охайний. Зламу не було.
У вітальні
на підставці біля крісла стояв ноутбук,
а під ним - номер телефону
з іменем «Лоуренс Кай».
Ми не знали, хто такий Кай, доки не загуглили його.
І з'явилося відео.
На цьому відео у нього була сокира,
і він точно описував, що він робить.
Це було щось на зразок: «Бам!»
Це змушувало замислитися.
Чи може він бути відповідальним за таке?
Отже, коли ми обшукували головну спальню, де було тіло пана Гелфі,
один із детективів звернув мою увагу на квиток на поїзд,
датований попереднім днем.
Неділею. Це був День Матері. 9:28 ранку.
Тож ми пішли на вокзал перевірити, чи є відео.
І ми шукаємо відео з покійним паном Гелфі.
Ми не часто отримуємо відео відразу,
але тут нам пощастило.
На відео можна побачити містера Гелфі,
видно, як він купує квиток.
Він бере квиток, повертається і віддає його комусь поза кадром.
Видно, що це ще чоловік, з довгим волоссям,
кучерявий, з рюкзаком, і вони чекають на потяг.
Отже, у нас є інформація про цей інтернет-феномен,
Кая-автостопника з сокирою,
як, схоже, його назвали в Каліфорнії.
Ми дивимося це відео з вокзалу
і запитуємо себе: «Чи можливо це?
Невже це той хлопець з Каліфорнії?»
Тож ми подзвонили в Каліфорнію, в поліцейський відділок Фресно.
Я говорив із детективом, у якого був сильний східний акцент.
Він каже: «Ми шукаємо хлопця.
Він може бути причетний до вбивства, але ми ще не впевнені».
Це якийсь безхатько. Він недавно був у Фресно».
Я кажу: «Кай? Ви шукаєте Кая?»
Він: «Дайте мені все, що маєте на нього»,
тож я передав усе, що мав.
Коли ми назвали йому ім'я «Лоренс Кай», він сказав:
«Так, ми знаємо його як Кая, але його звати Калеб Макгілварі».
Я чую, як він відхиляє телефон і кричить у кімнату:
«Ми знайшли цього виродка!»
Для нас це був момент «ага!». Це було «Бінго. Той, хто треба».
І ми дізналися від них, що він волоцюга.
Наче з іншого світу.
Він живе завдяки доброті інших.
Він опортуніст.
Тож імовірність того, що він міг поїхати через усю країну
й бути в Нью-Йорку, доволі висока.
Це дало нам ще одне підтвердження того, що цей хлопець Кай - наш підозрюваний.
Тож треба було знайти Кая.
У нього був телефон, але розряджений.
Тож ми оголосили розшук. Опублікували заяву для преси.
Щойно ми дізналися, кого шукає поліція
у справі вбивства адвоката в Нью-Джерсі.
Зачекайте, поки не почуєте, кого вони шукають.
Калеба Лоуренса Макгілварі.
Ви також можете знати його як Кая, автостопника з сокирою.
Його слід вважати озброєним і небезпечним. Вони не знають, де він.
Він покладається на щедрість незнайомців щодо їжі та житла.
Він автостопник і може бути де завгодно.
Він знову спробує вбити? Чи знову вб'є?
Почалося захоплення полювання.
Я одразу зв'язався з ним.
Я хотів поговорити й з'ясувати, що відбувається.
Коли дізнаєшся, що влада шукає когось,
хто став тобі небайдужий і з ким у тебе гарні стосунки,
і його розшукують за вбивство…
Я психічно розбитий.
Один з моїх синів, що жив поруч, підійшов до дверей.
Я спитала: «Як справи?» «Мамо, ти чула?»
Я сказала: «Чула що?»
«Що Калеба розшукують за вбивство».
І я така:
«Ні, не чула. Дідько, що сталося?»
Мене звати Тед Романков. Я прокурор округу Юніон.
Ми сьогодні тут, щоб оголосити про видачу ордера на арешт
Калеба Макгілварі.
Ми вважали його небезпечним. Це людина, яка…
У Каліфорнії він напав на когось із сокирою.
Він знав того водія не більше кількох годин,
і він напав на нього.
Він бродив десь по нашій території,
і ми вважали його надзвичайно небезпечним,
тож попередили про це громадськість.
Ми не знаємо, де він, але ми знаємо,
що ця людина звикла до подорожування,
і він вважається небезпечним.
Не помиліться.
Він вважається озброєним і небезпечним.
Моя перша думка:
«Трясця твоїй матері. Він ночував у мене вдома.
Мене могли вбити. Щось могло статися».
Я подумала: «Поліція взагалі його знайде?»
Бо він може легко зникнути.
Я знав, що Кая важко було вистежити як свідка,
тож я трохи співчував детективам:
«Як вони вистежать його як підозрюваного?»
Мене завалили листами, повідомленнями,
бо ми завжди будемо пов'язані.
І це було відстійно.
Це було відстійно,
бо все, що я хотів для нього - це щоб йому було добре.
А тепер його розшукують за підозрою у вбивстві.
Це мене вразило. «У сенсі "полюють на Кая"?
Що трапилося з Каєм?»
«Він убив чоловіка, якому за 70».
А я: «Ні».
Три місяці тому я шукав цього хлопця,
щоб показати його по ТБ, щоб ми всі насолоджувалися ним.
Через три місяці поліція розшукує цього хлопця
за підозрою у вбивстві людини.
Пройшло два дні, він так і не відповів.
А потім, у вівторок, 14 травня 2013 року,
Кай опублікував у фейсбуку наступне.
«Що б ви зробили, якби прокинулися ніби з бодуна,
з металічним присмаком у роті, у чужому домі…
І у дзеркалі побачили, як з рота по обличчю стікає кінча,
і вас почало нудити від усвідомлення,
що хтось накачав вас наркотиками, зґвалтував і кінчив у вас?»
І в кінці було це зловісне питання: «Що б ви зробили?»
Пам'ятаю, я сказав дружині: «Він щойно вбив когось».
ЯКОМОГА ШВИДШЕ ЗНАЙШОВ БИ ЙОГО
І ВИБИВ З НЬОГО ВСЕ ЛАЙНО СОКИРОЮ АБО ЧИМ ЗАВГОДНО!!
КАЛЕБ КАЙ ЛОУРЕНС: МЕНІ ПОДОБАЄТЬСЯ ТВОЯ ІДЕЯ
Я знаю, що Кая може перемкнути,
і десь глибоко в ньому є лють і ненависть зі схильністю до нападу.
Але я просто не вірю…
Я не думаю, що він міг би скоїти таке без причини.
Його треба було знайти якомога швидше,
щоб більше ніхто не постраждав.
НЕДІЛЯ, 12 ТРАВНЯ ДЕНЬ МАТЕРІ
Розслідування показало, що він спілкувався
з дівчиною, яка була його фанаткою, яку слідчі назвали «Фанатка номер один».
Калеб познайомився з нею через фейсбук,
він спілкувався з нею, бо вона хотіла тусити з ним.
Вони планували зустрітися. Це був День матері.
КАЙ: ПРИВІТ, О КОТРІЙ ТИ ПЛАНУЄШ БУТИ?
КІМ: НЕ РАНІШЕ НІЖ ЧЕРЕЗ ГОДИНУ ЧИ ДВІ
КІМ: ЩО ХОЧЕШ НА ВЕЧЕРЮ?
Калеб не дотримався їхньої домовленості
й вони не зустрілися тоді, на коли домовилися спершу.
Ми знаємо, що він зв'язався з нею
лише близько дев'ятої вечора.
КАЙ: СЛУХАЙ, Я ЗАСТРЯГ… І НЕ МАЮ ДЕ НОЧУВАТИ
Він багато разів дзвонив і писав їй,
просив підібрати його, забрати з Кларку.
21:26
21:51
Ваш дзвінок переадресовано на голосову пошту.
Привіт, Кім, це Кай.
У мене не склалося з ночівлею. Хотів запитати, чи зможеш ти приїхати сюди?
Було б чудово, якби змога.
Якщо зможеш, то напиши мені.
Телефон розрядився.
У ніч з неділі на понеділок Калеб доїхав з Равея
до Езбері-Парку.
Він зустрівся з Фанаткою номер один.
Вони фотографувалися,
і вона сказала слідчим, що була здивована,
бо його вигляд відрізнявся від того, який він мав на різних відео
чи на фото у фейсбуці.
Очевидно, він підстригся,
що потім допомогло у розслідуванні.
Але тепер у нас було свіже фото -
де він із коротким волоссям, де добре видно тату на його обличчі -
і це фото розійшлося по всьому світу.
ФІЛАДЕЛЬФІЯ ЧЕТВЕР, 16 ТРАВНЯ
Його впізнав працівник «Starbucks»
і швидко викликав 911.
Приїхала поліція. Його там не було. Офіцери почали шукати його поблизу.
Один офіцер вирішив спробувати удачі й пішов на автовокзал,
побачив його в зоні очікування, викликав підмогу
й здійснив арешт.
ТРИ МІСЯЦІ З МОМЕНТУ, КОЛИ КАЙ СТАВ ВІДОМИЙ
- Можеш сказати, що сталося? - Скажи, що трапилося?
Адвокат порадив мені нічого вам не казати.
Дякую всім прихильникам.
Він мав інший вигляд.
Коротке волосся. Тату на обличчі.
Я бачив його з тату на обличчі на фото в соцмережах, але…
Може, це було через усю цю ситуацію.
Тепер він у поліції, підозрюваний у вбивстві,
тож сприйняття його теж змінюється. Він уже не герой. Він лиходій.
У лютому Кай, автостопник із сокирою,
ризикував життям, щоб врятувати життя невинних людей у Фресно.
Сьогодні його заарештували за підозрою у позбавленні життя
чоловіка в Нью-Джерсі.
Стільки смутку -
розповідати, що хлопець, який колись був героєм
і став другом,
зараз заарештований за вбивство, а інший чоловік мертвий.
Розкажи нам усе, що хочеш розказати, з самого початку.
Ми зустрілися на Таймс-сквер.
Він: «Ти ніби загубився. Куди прямуєш?»
Я: «У Джерсі».
Він каже: «О, я якраз туди їду.
Хочеш перекусити?»
Я думав, що він був милий,
а він зґвалтував мене.
Що ви їли?
Він купив щось із пармезаном у італійському ресторані неподалік.
І що ви зробили потім?
Потім ми пили пиво,
і він наливав пиво в келих, а не пив із пляшки,
і ми дивилися телевізор.
Тоді я відчув сонливість і пішов спати.
Прокинувся вранці
з металічним присмаком у роті.
У дзеркалі я побачив кінчу, що стікала по моєму обличчю.
- Ти сказав йому щось? - Ні.
Гаразд.
Ти встаєш, він каже тобі вставати?
Він відвіз мене на вокзал і купив квиток до Езбері.
Гаразд. І що ти йому сказав?
Попрощався. Він сказав:
«Дзвони мені або пиши,
якщо тобі знадобиться місце для ночівлі чи ще що».
- І він купив тобі квиток? - Так.
Я поїхав у Езбері, мав зустрітися з подругою
о першій чи другій. Настала п'ята,
її досі не було, тому я передзвонив їй.
Тож, твої друзі не прийшли?
Ні, і мене…
Мене зґвалтували. Ви звинувачуєте мене у вбивстві?
Так. Отже, коли твої друзі не прийшли, що ти зробив?
Я повернувся, щоб дізнатися, чи зможе він пустити мене на ніч.
І що ви робили?
Він привіз мене до себе
і сказав, що не хоче замовляти вечерю,
дав мені бургери
і випив трохи пива. Це все, що я пам'ятаю.
Після цього я прокинувся на підлозі, а він знімав мої штани.
Ти прокинувся на підлозі зі спущеними штанами?
- Так, він знімав з мене штани. - Гаразд.
Як він був одягнений?
Він був у трусах.
Добре.
Що було далі?
Я вдарив його.
Він намагався схопити мене.
- Гаразд. - Він мене кинув, і я…
Чим ти його вдарив?
Просто вдарив.
Руками?
Так. Я не пам'ятаю. Я міг ударити ліктем.
Чи коліном. Не знаю.
Гаразд. То як ти нарешті відбився від нього?
Ну, я вдарив його в довбану голову.
Можна мені склянку води?
Мабуть, мені варто поговорити з адвокатом?
Не можу давати юридичних порад, Вирішувати тобі
- Я хочу поговорити з адвокатом. - Що ж, гаразд.
Зараз близько 21:50.
Пан Лоуренс вирішив поговорити з адвокатом.
Коли я вийду з цієї кімнати,
то більше не зможу з тобою говорити. У тебе є питання?
Яке покарання за цей злочин у Нью-Джерсі?
- Це не нам вирішувати. - Це вирішувати судді.
А чи
дозволена в Нью-Джерсі смертна кара?
Гаразд, ми закінчили. Ти попросив адвоката,
тож ми маємо припинити розмову.
Гаразд?
- Хай щастить. - Дякую.
Кай казав, що це був самозахист. Але місце злочину казало інше.
Воно казало, що цю людину просто побили до смерті.
Їй було 74 роки.
Не схоже, що Кай влаштував бійку,
бо у нього були б рани від захисту.
Коли блокуєш удари, то залишаються синці, подряпини.
Ніде ніхто не сказав,
що бачив Кая з подряпинами, порізами, синяками - будь-чим.
Я знаю, що бувають ситуації,
коли людей накачують наркотиками й ґвалтують, чи ще щось,
а вони приходять до тями та борються за своє життя.
Який вигляд має боротьба за життя?
Почала з'являтися інформація.
Звіт про розтин… Це було жорстоко.
Тож самооборона в історії Кая
стала більш сумнівною.
Судячи зі свідчень судмедексперта,
було схоже, ніби його топтали.
Очні орбіти були зламані.
Це, мабуть, найміцніші кістки тіла після стегнових кісток.
У нього був зламаний ніс та кістки над носом.
Вухо було майже відділене,
і на ньому був слід, як на плямі крові в коридорі,
в якій можна побачити відбиток підошви.
На його вусі було щось схоже.
Такий слід утворюється не від удару.
А якщо буквально топтати ногою по голові.
Тепер питання не «хто це зробив». Потрібно знати, чому.
Він сказав, що в суботу ввечері був сексуальний напад.
У неділю вранці він їде і обіймає свого сексуального нападника.
А потім він зв'язується з тим, хто сексуально напав на нього,
у той же день,
і повертається у Кларк.
За два з половиною тижні до того, як Кей зустрів пана Гелфі,
він опублікував дещо тривожне у фейсбуці.
Кай виклав статтю «HuffPost»
під назвою: «Чи полювання на педофілів - хороша ідея?»
«Ти вирішуєш! За себе!
Я вирішу за себе».
Під час арешту у нього були надруки про відомих сексуальних маніяків.
Чи викрив він Джо Гелфі як маніяка
і вважав, що вчиняє якесь правосуддя?
Цього я не знаю.
Не може бути, щоб Джо, такий м'який
і доброзичливий, напав на когось.
А наркотики й ґвалтування? Це не схоже на Джо, так?
Не схоже на Джо,
а ще Джо фізично
не Арнольд Шварценеггер у 70 років.
Він просто не такий. Як би мені не подобався Джо,
я б не поклався на нього в кулачному бою.
Коли хтось убиває когось, то завжди є момент,
коли проявляється страх жертви,
коли вона думає: «Я помру».
Щоразу, коли ми говорили про це в прокуратурі,
ми казали, що ми - це голос жертви.
У цьому і є суть прокуратури.
І був такий момент - що б пан Гелфі не робив -
коли він відчув цей страх.
Я можу уявити ситуацію, у якій Кай розлютився,
і вдарив не один раз, а продовжував бити,
і бив, поки Джо намагався втекти коридором,
стікаючи кров'ю.
Я злий.
Це вбивство, просте й зрозуміле,
і Джо був надто гарною людиною,
щоб бути вбитим за, фактично, ніщо.
І ніхто не знає. Ніхто не знає, чому.
Ураховуючи минуле Кая, я не думаю, що це несподіванка -
що він зірвався і зробив щось подібне.
Не думаю, що це був самозахист.
Я справді вірю, що він невинний.
За три місяці він перетворився з героя на злочинця. Що я маю думати?
Я хочу, щоб Кая звільнили, і…
- Ти любиш його вірусність. - Так!
Це янгол-охоронець? Чи холоднокровний убивця?
Дайте нам знати в коментарях.
Є різниця між судом громадської думки й справжнім судом вищої інстанції.
І присяжні у вищому суді
вислухати факти справи, які навела прокуратура,
вислухали факти справи, які навела сторона Калеба,
і, зрештою, вирішили,
що прокуратура добре виконала свою роботу.
Судовий процес тривав кілька днів,
і присяжні та всі інші побачили іншу сторону Кая, відому мені.
У кінці розгляду справи суддя сказав доволі різкі та сильні слова.
Суддя Роберт Кірш назвав Кая
«пороховою бочкою вибухової люті».
«Ви створили публічний образ вільного духом,
але під цим вільним духом присяжні побачили іншого вас.
Холоднокровного, розважливого, бездушного убивцю».
Присяжні не повірили,
бо люди звикли, що жертві зґвалтування не вірять,
ґвалтівник уважається невинним.
Але судили не за зґвалтування. Ґвалтівник мертвий.
Це був суд за вбивство. Самозахист від зґвалтування - це право.
Але присяжним сказали,
що це я маю довести сп'яніння та зґвалтування переконливими доказами.
Але я заслуговую на презумпцію невинності,
якщо вину не доведено безсумнівно,
як її отримують семеро з восьми ґвалтівників і виграють справу.
Я зустрів Кей у цій героїчній ситуації,
і цей суддя, я розумію,
він бачив лише погану сторону Кая, адже він розглядав цю справу,
яка була жорстокою через місце злочину і таке інше, тож…
«Холоднокровно» і «без причини» -
ну, не знаю.
Не знаю.
Чому ніхто не бачив, що він небезпечний?
Думаю, люди бачили.
Думаю, були люди, які небезпідставно вважали його небезпечним.
Але не я.
І це не тому, що я так сильно хотів показати його по ТБ,
що вірив йому, що закривав очі на певний страх перед ним,
або ігнорував страх інших, бо це мені якось допомагало.
Це тому, що я не бачив. Це тому, що я не вірив.
Я не намагався применшити чужі страхи,
бо мав із цього користь. Просто я…
Я бачив те, що, як думав, бачив, і хотів допомогти людині, яку бачив.
І я помилявся.
Гадаю, ЗМІ винні у створенні Кая.
Я ще не бачив жодного аналізу когось зі ЗМІ,
хто б сказав: «Боже, невже ми зробили помилку?
Ми створили цю знаменитість і монстра, не підготувавшись як слід?»
Думаю, Боб має на увазі, що якщо хочеш когось прославити,
то треба знати, кого прославляєш.
Я можу сидіти тут і казати, що зробив усе правильно і хотів…
хотів зробити все для нього, щоб він був успішним і щасливим.
І, не знаю, показати хороше в ньому і приховати погане.
І в мене не вийшло, мабуть. Ні в кого б не вийшло, мабуть.
Я вже казала йому, що якщо він захоче, щоб я його відвідала - я прийду.
Поки він відмовився.
Не знаю, чи ще колись його побачу.
Більше не вільний від дому. Більше не автостопник.
Більше нічого. Назавжди.
Твоя адреса тепер буде твоєю адресою назавжди,
а це хлопець, який не хотів мати жодної адреси.
Боже милостивий.
Джет Макбрайд був визнаний винним у нападі зі смертельною зброєю
і засуджений до 9 років у психлікарні.
Токсикологічний тест Макбрайда
не виявив у його тілі якихось наркотиків, окрім марихуани.
Калеб Макгілварі був засуджений до 57 років
у в'язниці суворого режиму в Нью-Джерсі.
У серпні 2021 року Верховний суд Нью-Джерсі
відхилив апеляцію Макгілварі щодо його вироку.
Він продовжує намагатися змінити вирок.
Переклад субтитрів: Тарас Кунець