Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A HÉT KIRÁLY HALÁLA
BERNARD CORNWELL REGÉNYEI NYOMÁN
Egy évszázadon át káosz uralta e vidéket.
Hol a szászok hadakoztak a dán megszállókkal,
hol hataloméhes férfiak marakodtak a trónért.
Az uram, Uhtred, Uhtred fia,
ki szásznak született, de dánként nevelkedett, törékeny békét eszközölt ki.
Ám mihelyt megrendült Edward király egészsége,
beindult a cselszövés.
És bár az ország nagy része szász uralom alá tartozott,
Uhtred nem adta át a királynak northumbriai birtokát,
amit az ellenség a maga javára akart fordítani.
DERWENT FOLYÓ NYUGAT-NORTHUMBRIA
Riadó!
Riadó! Farkas!
Öljétek meg mind! Hírmondó se maradjon!
Anlaf! Megvan a kém.
Hogy nézel ki, leányom?
Mi ez a rémes gönc rajtad?
Röhejesen mutatsz.
Ők ezt viselik, atyám, és ha közéjük akarok vegyülni, nekem is…
Edward király meghalt?
- Még él, de bármikor beadhatja a kulcsot. - Készen kell állnunk.
Valahányszor fűbe harap egy király, a szászok ölre mennek.
Tudasd a többi királlyal a hírt!
Mondd meg nekik, hogy itt vagyok, és szövetségeseket keresek!
Majd térj vissza Winchesterbe, és várj!
Bolondítsd el őket!
Szíts káoszt!
WINCHESTER WESSEXI KIRÁLYSÁG
Hé! Vissza!
A királynéhez!
Eadgifu úrnő!
Aelfweard emberei keresnek, mondván,
biztos helyre vinnének téged és Edmund herceget.
Senkinek a túsza nem leszek.
- Szembeszállunk? - Aethelstan nélkül nem.
Akkor majd az őreim…
Egyikük hűségére sem vennék mérget. Nem tudhatjuk, kiben bízhatunk.
Menekülj a fiaddal, amíg lehet!
Ezt nem bocsátom meg nekik.
Aethelstannak meg azt, hogy itt hagyott védtelenül. Hol a csudában jár?
Gyere, Edmund! Mennünk kell.
- Hol a királyné? - Kutassatok át mindent!
- Anyám! Mi… - Hallgass!
Állj!
- Pyrlig! - Híreim vannak.
Aethelstan zarándokútra ment, apjáért imádkozik.
Keresd meg, és értesítsd a haláláról! Majd adj neki egy nyaklevest!
Esküt tett, hogy vigyáz ránk.
Mennünk kell!
Hová mentek?
- Uhtredhez. - A pogányhoz?
- Itt vannak! - Futás!
Uhtred elárulta a férjemet. Mennyire bölcs dolog ez?
A fiaként tekintett Aethelstanra. Megbízható. Irány az utolsó királyság!
BAMBURGH NORTHUMBRIAI KIRÁLYSÁG
Odaállt a sereg elé, és felbődült: „Nyilakat kilőni!”
És persze kapott egyet a fejébe.
Pazar látvány volt.
De hát egy bebbanburg-i csata sok mindenért emlékezetes.
- Úgy, úgy. - Hé!
És az a Cnut! Mekkora egy farok volt!
Na meg a lóhentesek! Ők aztán nem szaroztak!
- Hogy hívták a fickót? - Vérhajú.
Vérhajú… Na és azt a ringyót? Aki megátkozott?
- Ne is emlékeztess rá! Skade. - Ő aztán holdkóros volt a javából.
És ő is látónak képzelte magát. Csúnya vége lett.
Igenis látomás volt az álmom. Három éjszaka is láttam.
- Mit álmodtál, Ingrith? - Ne add alá a lovat, nagyuram!
- Jól figyelj! „Hét királyra halál vár.” - Nagyuram!
- „Hét királyra…” - Ne!
Álljatok fel! Jön a királyné!
Eadgifu királyné!
És az én nemes barátom, Aldhelm!
Mi szél hozott északra?
Menedéket keresünk a fiammal.
Edward, e földek jog szerinti királya, elhunyt.
Ezt fájó szívvel hallom.
Reméltem, hogy kibékülünk.
Már csak hatan maradtak.
Hallgass! Ne beszélj így!
Northumbria elismeri az új királyt, Aethelstant.
Nem biztos, hogy ő lesz a király.
- Ki támogatja Aelfweardöt? - A wessexi főurak.
Mert fattyúnak tartják Aethelstant?
Igen. Aelfweardöt pedig Wiltunscir támogatja.
Az aegelesburg-i kémjeink szerint zsoldosokat toboroz.
Akkor siessünk Aegelesburg-be, és állítsuk meg, amíg nem késő!
Az oltalmadnak jobban örülnénk.
Időt nyerek Aethelstannak, hogy megkoronázzák Winchesterben.
Vérontás nélkül.
- Felesküdtem Aethelstan védelmére… - Tudjuk, milyen szavatartó vagy.
Az Edwardnak tett ígéretednek mindmáig nem tettél eleget.
A férjed kutyába se vette a dán származásúakat,
így nem volt méltó Anglia egyesítésére.
- Különben már sor került volna rá. - Talán most jött el az idő.
Aethelstan valóra válthatná a szász álmot.
Már ha Uhtred hajlandó…
Hűségesküt tettem, és tartom magam hozzá.
Ha Aelfweard zsoldosokat toboroz, hatalmas seregre számíthatunk.
Így is rajtuk tudunk ütni?
Meg kell tennünk Aethelstanért.
- Csak Finan el ne bóbiskoljon! - Egyszer volt ilyen.
Nem lenne jobb egy ifjú harcosokból álló csapat?
Úgy hallom, ti már csak tivornyáztok és vadászgattok.
Nem végeztetem el mással, amire elköteleztem magam.
Gyerünk már!
Rajta!
Mi hírt hozol, Osbert? Jól viselik magukat a skótok?
Jól. De farkasharcosok kötöttek ki a Derwentnél.
- Farkasharcosok? - Miért van nálad kard?
Megvédjük Aethelstant a fivérével szemben.
Veletek tartok. Ott a helyem mellettetek.
- Maradj itt, és vigyázz az örökségedre! - Lógassam a lábam?
Törd be a lovakat, és taníts egy kis virtust a fiúnak!
Egy holt király harmadszülötte mindenki kapcarongya.
Atyám!
- Behódolsz hát Aethelstannak? - Állnom kell a szavam.
A northumbriaiak nem lesznek elragadtatva.
Megvagy!
Ezt nézzétek!
- Mehetünk? - A nyerge miatt nyavalyog.
- Fájlalja a valagát. - Nem azt, a hátamat.
Tessék.
Mindenkinek készítettem egyet.
Aki a hideg földön fekszik, rövidesen benne nyugszik.
Ismét megszólalt a jósasszony.
Oda se neki, nagyuram!
Hogy is szólt?
„Hét királyra halál vár.”
- „Hét királyra…” - Ne!
Folytasd!
„…és szeretett nődre.”
Nem vagyok király, s nőm sincs.
- Badar beszéd. - Uhtred nagyúr!
A fiam majd okítja a tiédet.
Míg itt tartózkodsz, Wassa lesz a cseléded.
- Érezd magad otthon! - Tudnod kell valamit Aethelstanról.
Már nem az a gondtalan fiú, aki egykor volt.
Igencsak ájtatos lett.
Az Oswald testvériség jól behálózta.
Majd elkergetem a nyavalyásokat. A csuhások valamiért rettegnek tőlem.
Újfent királycsinálók leszünk hát.
GLASTONBURY WESSEXI KIRÁLYSÁG
Az atyám? Nem, az nem lehet.
Azt hittem, megéri a tavaszt.
Aethelstan nagyúr, siess Wessexbe, és koronáztasd meg magad!
A fivéred már toboroz.
Foglald el a trónt, mielőtt felállít egy sereget!
Majd ha az Úr jelet ad, elindulunk, Pyrlig atya.
De erre még nem került sor. Most menj és imádkozz!
Keljek útra?
Csak az Írás a megmondhatója.
Lássuk!
A választ Máté evangéliumában találjuk, a 15. fejezet 21. versében.
„És elmenvén onnét Jézus, Tírusz és Szidón vidékeire tére.”
Az Úr azt akarja, küzdj.
AYLESBURY MERCIAI KIRÁLYSÁG
Köszönöm.
- Állj! Mi járatban vagytok? - Úgy hírlik, egy férfi harcosokat keres.
A zsoldjába szegődnénk.
Menjetek!
- Micsoda szemétdomb ez a hely! - Edward hagyta lezülleni.
Örülök, hogy Aethelflaed nem láthatja.
- Sokan idecsődültek. - A felüket megvertem.
- Aelfweard nem pusztán toboroz. - Háborúra készül.
Ott van Aelfweard.
Derítsétek ki, mi a terve!
Borostyán kardgomb?
Mennyiért adod?
- Eredjetek anyátokhoz! - Edgar! Ne!
Wilfrid!
Nekem kiabálsz?
Bocsánat, Wilfridnek hittelek. Derék fickó, Tettenhallnál harcoltunk.
Hogy? Tettenhallnál?
Atyám is ott volt.
- Most kinek az oldalán harcoltok? - Valami Aelf fickóén.
- Ezek a szász nevek mind egyformák. - Aki Wessexbe készül.
Le vagytok maradva.
Senki sem megy Wessexbe.
Az új terv az, hogy idecsaljuk Aethelstant.
Aethelstan idefelé tart.
Aelfweard csatára hívta ki, és ő elfogadta.
Mi a fészkes fenéért?
Mert beleheccelték.
A katonák elbújnak, hogy két tűz közé szoríthassák.
Akkor vágjunk rendet, mielőtt ideér!
Hárman nem tudjuk bevenni a várost.
Nem is kell bevennünk.
Hé! Pénzben is játszotok, cimbora?
Megkötözzük őket, és bereteszeljük az ajtót. Aethelstan jöttéig elrejtőzünk.
Ha van itt ágy, kisajátítom.
Megjöttek.
Riadó! Katonák közelednek a déli kapuhoz!
Megállni! Aegelesburg már az én fennhatóságom alá tartozik!
Nem tárgyalunk fattyakkal.
A megadás sem jöhet szóba.
- Inkább a halál! - Nem vagyok ostoba, testvérem.
Tudtam, hogy tőrbe csaltok.
Feltartotok itt, hogy a csapataitok hátba támadhassanak.
Vezessétek ide az embereit!
Vagy megadjátok magatokat, vagy betörünk, és mindenkit megölünk.
Erős kapu ez.
Nem adjuk meg magunkat.
Akkor odavesztek kapustul.
Nyissátok ki az ajtót!
Engem illet meg a trón. Anyád egy lotyó volt.
Ez köztudott. Ezért nincsenek szövetségeseid.
Aelfweard nagyúr!
- Bebbanburg-i Uhtred vagyok. - Uhtred!
Ismersz: nem köntörfalazok.
Fogadd meg a tanácsom: mindenki érdekében vonulj vissza!
Az embereim őrzik a kaput, és mindenfelől bekerítettünk.
Add meg magad!
Tartsuk fenn a békét!
Esküdj nekem hűséget!
S nem lesz több viszály.
Bocsássatok meg a kudarcomért, és nyújtsatok vigaszt a rokonaimnak!
Szóljatok nekik a száműzetésemről!
Hadd tudják, hogy küzdöttem vérvonalunk becsületéért!
- Éljen Wessex! - Éljen!
Uhtred nagyúr!
Nyisd ki a kaput!
- Ne! - Isten engem szánt a trónra.
Aethelstan!
Előre!
Öljétek meg mind!
Elég e tébolyból!
Elég!
Aethelstan!
Vissza! Fedezékbe!
Megadom magam! Ne…
Aethelstan!
Kegyelem!
Ne!
Elég legyen! Megadták magukat!
Aethelstan!
Segíts, nagyuram!
Aethelstan!
- Hívd vissza őket! - Mit akarsz?
Véget vetni ennek. Az ellenséged megadta magát.
Elég az öldöklésből!
- Engedd be, és állítsd le a támadást! - Jó.
- Mi történt veled? - És veled?
- Miért ölted meg? - Muszáj volt.
- Ő is ezt tette volna. - Megszegted a szavad.
Egy szóval sem mondtam, hogy életben marad.
El kellett tennünk láb alól. Indítsd meg újra a támadást!
Győzelemre állunk.
- Ők egyszerű zsoldosok! - Okkal nem kérted a segítségét.
Ha 100 apát megölsz, 300 fiúban szítasz bosszúvágyat!
Gondolkodj!
Egyesíthetnéd az országot.
Uhtrednek talán igaza van.
Magam is gyarló vagyok, és követtem el hibákat.
- Uhtred vagyok… - Tudom.
Uhtred, ő Ingilmundr.
Remek parancsnok és becses barátom.
Akkor az én barátom is.
Honnan a dán név?
Dán a vérem, de szászok neveltek.
Krisztus tanításai Alfred és a Rómában élő fiad írásai révén jutottak el hozzám.
Büszke lehetsz rá.
Tanult ember, bizony.
Én meg a tökfej, aki nemzette.
Ingilmundr a thelwaeli helyőrség parancsnoka.
- Sok rumcofai bajtársunkat ismeri. - Jó emberek. Szeretném őket viszontlátni.
Előbb tégy hűségesküt az új királynak!
Ne feledd, mit ígértél!
Esküdj hűséget Aethelstannak, ha már az apjának nem!
Add át a földjeidet! Legyen Anglia egységes!
Elvégre te magad mondtad, hogy ideje összefognunk.
Hűséget esküszöm a királynak, de te még nem vagy az.
És nem hajtok térdet emígy véresen.
A winchesteri csarnokban leteszem az esküt.
- Hűhó nélkül is megteheted. - Uhtred szavatartó.
Jöjj el Winchesterbe! Forraszd be a sebet!
- Honnan tudta, hogy jövünk? - Mindig is gondomat viselte.
Talán a barátai szemmel tartanak.
Anyám is ilyen volt.
Megható a kutyahűséged.
- Még sosem hagyott cserben. - A bizalmad nemes szívre vall.
Azok után, amit az atyáddal tett…
STIRLING SKÓT KIRÁLYSÁG
Melyik fiú győzött?
Aethelstan.
Hidegvérrel megölte a fivérét, és most elfoglalja a szász trónt.
Nos, akkor ez eldöntetett. És szó esett a békéről?
Menj Winchesterbe!
- Beszélj velük! - Más hír jutott a fülembe.
- Anlaf, a dán találkozót kért. - Az az emberevő?
Leülne veled, valamint Man, Shetland és Orkney királyaival.
Nem megyek egyedüli keresztényként dán királyok közé.
Hátha érdekes ajánlatot tesznek.
Szilárdítsuk meg a békét a szászokkal!
Edward tartotta magát hozzá. Reméljük, hogy a fia is.
Majd értesítelek.
Lemészárolta
a tulajdon fivérét.
- Nem mondtad, hogy ily kegyetlen. - Azzá lett.
Így csak ellenségeket szerez.
- Eljutott a briton királyokhoz üzenetünk? - El, de süket fülekre talált.
- De azért meghallották. - Helyes.
Aethelstan vérszemet fog kapni.
Te már csak ismered a becsvágyat.
Majd amikor megöröklöd a földjeimet, te is megismered.
Térj vissza Winchesterbe!
Tarts mindenkit szemmel!
És ha bármi hír van, tudasd velem!
- Megsérültél? - Majd rendbe jövök.
Mondd, hogy nem igaz a hír! Ugye nem ölte meg a fivérét?
De igen. Aelfweard halott.
Akkor Edmund nem mehet Winchesterbe.
Vetélytársat látna benne.
Aethelstan kedveli a fiadat.
Eadgifu igazat szólt. Aethelstan nem gondolkodik tisztán.
Itt maradok, míg nem múlik el a vész.
- Bármeddig maradhatsz. - Majd észhez tér.
A királyi teendők kijózanítják.
Visszatérek délre.
Felmérem a hangulatot.
Mindenható, örök Isten!
Add bő malasztod és áraszd áldásod hű szolgádra, Aethelstanra,
ki a mai napon királlyá koronáztatik.
Add isteni áldásodat
választott szolgádra, Krisztus, a mi Urunk által.
Áldd meg Ábrahám hitével,
Salamon bölcsességével, Dávid bátorságával!
Vivat Rex!
II.: WESSEX, MERCIA ÉS KELET-ANGLIA KIRÁLYA
Nem voltál ott életem legfontosabb eseményén.
- Nem jöttél el. - Nem.
Itt voltam.
Az Ige tanulmányozásánál mi sem fontosabb.
Te is ezt vallod, nemde?
Természetesen.
Akkor remek királya leszel Angliának.
Úgy dicsőítenek majd, ahogy Alfredet.
Uhtred állta a szavát?
Nem, nem jött el.
- Nyilván… - Magát tekinti Northumbria királyának.
Isten bocsássa meg a hiúságát!
Ez kegyetlenség veled szemben.
Nagyon sajnálom. Gyere! Keblemre!
Hogy bánhat így egy ilyen jótét lélekkel?
- Azt hittem, cserben hagytatok. - Én biztosan nem.
De meglep Uhtred ostobasága.
Azt hittem, már benőtt a feje lágya.
Talán még mindig gyerekszámba vesz.
Nem látja, hogy időközben férfivá értél.
Nagyuram!
Nem egy Kígyólehelet, de…
könnyebb, élesebb és…
gránátgombja van.
Nevezd el!
Kaszaboló.
Herenyeső.
Kapd-be-tövig!
Végre egy mosoly!
Talán ez egy jel, hogy ideje örökre letennem a kardot.
Akkor miért bosszantod a királyt?
Nem az a célom.
Csak időt adok neki, hogy bebizonyítsa, nem zsarnok.
- Különben… - Különben mi lesz?
„Hét királyra halál vár.” Miért?
- Mit látott a feleséged? - Semmit.
Istenuccse.
Miért e nagy vigasság?
Betörték a lovakat.
Köszönd meg Osbertnek, hogy ily jó a fiamhoz!
Bebbanburg az ő otthona is.
Ahogy a tiéd is.
Mintha kicserélték volna Edmundot.
Odahaza mindig borongott, de már nem.
Az itteni levegő az oka.
Mindenkinek javítja a kedélyét.
Te is vidámabbnak tűnsz.
Az is vagyok, Uhtred nagyúr.
Enyhült a gyász, és úgy érzem…
éled bennem az életvágy.
Biztos kézzel! Így!
Uram, irgalmazz nekünk, és bocsásd meg vétkeinket!
Tényleg megbocsáttatunk?
Súlyos a bűnünk.
Súlyos, igen.
De ne feledd:
Isten mindent számba vesz.
Mind a jó, mind a rossz cselekedeteinket.
Ezért az előbbieket kell gyarapítanunk.
És ha a bűnünk többet nyom a latban?
Gyere!
Megvalósíthatnád nagyapád álmát Anglia jövőjéről.
Talán most kellene megtéríteni a pogány lelkeket.
Azzal… feloldozást nyernék? Nyernénk?
Minél többeket térítünk meg, annál nagyobb hitről teszünk tanúbizonyságot.
Szárnyald túl Alfred elképzelését!
Bár emberek uralják e földeket, Isten teremtette őket,
és te visszaterelheted őket az Úrhoz.
Így az égi ítélőszék előtt
lesz, ami melletted szól.
Így a mérleg egyik serpenyőjében a bűnöd lesz…
a másikban pedig az erényed.
NORTHUMBRIA DÉLI HATÁRA
Nagyuram!
Hallgass!
Miről társalogtok?
Ami a szívemen, az a számon, úrnő.
Az asszonyok remélik, hogy Uhtred nagyúr nőül vesz téged.
Akkor csalatkozni fognak.
Egy királyi özvegy nem mehet nőül egy főúrhoz.
Jobban kell ügyelnem a viselkedésemre.
A rossz nyelvektől nem kell tartanod, úrnő.
De e béke nem lesz tartós.
Uhtred nagyúr megsértette a királyt.
Az Uhtred szívének kedves nők az ellenségei céltáblájává válnak.
Sihtric!
Mit tudtál meg?
Aethelstan elfoglalta Eoferwicet.
Azt mondja, Rognvaldr halála óta nincs királya, így őt illeti meg.
Eoferwic?
Engem tekintenek uruknak. Ezt Aethelstan is tudja.
Sarcot vetett ki rájuk.
Nemcsak a szász törzsfőkre, de minden briton királyra.
A szárazföldön és a környező szigeteken is.
Nagyuram?
Kiáltsd ki magad királynak, akárcsak az őseid!
Nem teszek ilyet Aethelstannal.
Inkább megpróbálom jobb belátásra bírni.
Nagyuram!
YORK NORTHUMBRIAI KIRÁLYSÁG
„Rendelet ment ki, hogy írassék össze az egész földkerekség.”
Senkinek sem kell sarcot fizetnetek. Menjetek haza!
- Uhtred! Higgadj le! - Pyrlig! Mit jelentsen ez?
Templomépítésre gyűjt. De sok itt a kém, beszéljünk másutt!
Üzenem a hígvelejű csipásnak, hogy hiba volt ujjat húznia a skótokkal!
De harapós kedvedben vagy!
A békéről jöttünk tárgyalni.
Erre már napok óta kutyába se vesznek, és holmi kéregetőként kezelnek.
Vigyázzon a fiú!
Van, aki szívesen szövetkezne velünk.
Miért csinálja ezt?
Egységes keresztény közösséget akar.
Valamiért úgy érzi, vezekelnie kell.
Vezekelnie? Miért?
A fivére megöléséért, esetleg fattyú mivolta miatt?
Nem tudom.
Aldhelmmel próbáljuk észre téríteni,
de hódításról és térítésről beszél.
- Hol van? - Az Ördögszikláknál.
Hogy ledöntse a bálványokat.
Ez megháborodott! Aldhelm!
Ezek a kövek nemzedékek óta állnak!
Szerinte Istent sértik.
Az ott Owain, Strathclyde királya?
Aethelstan rendelte ide. Ezeket még az ősei építették.
Hatalmasokat aláz meg?
Hywel király!
IV.: WEALAS KIRÁLYA
Hát Wealast is megadásra kényszeríti?
- A tettenhalli győzelem után? - Tehetetlen vagyok, Uhtred.
- Winchesterbe vitte a fiamat. - Túszul ejtette?
Ha nincs fiú, nincs trónörökös.
- Úgy kell táncolnom, ahogy ő fütyül. - Majd én beszélek a fejével.
Nem engedem, hogy így arcul köpje az egyik leghűbb szövetségesét.
A költőink is megírták ezt.
A szászok mindnyájunkat bekebeleznek, hogy országukat építsék.
De hisz nem csak szászok élnek itt!
Aldhelm, vezess hozzá! Véget vetek ennek.
Megállj!
Félre! A király szólni kíván Uhtreddel.
Aethelstan király!
Felség!
Beszéljünk négyszemközt!
- Túllőttél a célon. - Te pedig megszegted az ígéreted.
Éppúgy megaláztál, mint apámat.
Csupán jobb belátásra akarlak bírni.
- Ingilmundrre hallgatsz… - Nem. Istenre.
Tényleg meg akarod téríteni a dánokat?
- Tudod te, mi az a tisztelet? - Sokuk fogékony az Igére. Hálásak érte.
Sokan meg nem azok, ezt te is tudod.
Ezzel mindig is tisztában voltál.
- Ezt még Alfred is tiszteletben tartotta. - Az én bűnöm nagyobb.
Ezt ki mondta? Ingilmundr?
Azt mondta, az útmutatása nélkül elkárhozol?
Ezek a kenetteljes bibliások jól értenek a maszlagoláshoz.
Ingilmundr nagyon jó barátom.
Hálj, akivel akarsz,
de ne hagyd, hogy elszédítsen ez a hataloméhes…
Ki rágalmaz ilyen mocsoksággal?
- Senki. - Ez hazugság!
- Senki sem tudja. - Aldhelm kémkedik utánam?
Mit pletykálnak rólam, kik és mióta?
Nem pletykálnak semmit. Engem te érdekelsz, nem a szóbeszéd.
Jó ember vagy, Aethelstan, de lágyszívű. Ingilmundr csak a saját érdekeit nézi.
- Meg a szektájáét. - Arcátlan rágalom!
Nem. Az az ember a családod ellen uszít.
Te pedig elfordultál a királyodtól, mert magad is a trónra ácsingózol!
Felség! Most szentelik meg a földet, és az áldásodat kérik.
Máris megyek.
Northumbria királya addig magába szállhat.
Nem tartok igényt a trónra.
Téged próbállak védeni.
Te, akit Aegelesburg-ben pár kölyök úgy helybenhagyott?
Akitől egy gyerek elvette a kardját? Te traktálod tanácsokkal?
Northumbriának ádáz uralkodóra van szüksége.
Anlaf megérkezett, így kő kövön nem marad.
Ne hidd, hogy életben hagy, csak mert egy a hitetek!
Tartsd fogva, és pirkadatkor eskesd fel!
Fogsz te még neki könyörögni!
Minden apa helyét
egy nap a fia veszi át.
Ingilmundr Isten ellenségének kiáltott ki téged,
így a hívek a véredet akarják.
Aethelstan ezt nem nézné el.
Hogy a gyanú árnyékát is elkerülje, Ingilmundr fogta magát, és odébbállt.
Hová ment?
Erre.
Arra menjetek! Ott nincs őrség.
Ez ő. Ez az a férfi.
Mit mondtál a pogánynak?
Lovasok közelednek!
Állj! Hogy hívnak, és mi járatban vagy?
Ingilmundr vagyok, Uhtred nagyúr küldött.
Eoferwicben marad, hogy esküt tegyen a királynak.
- Ideküldött, hogy megvédjelek. - Mitől?
Farkasharcosok szálltak partra a Derwentnél.
Kaput kinyitni!
Ne add ki a parancsot!
Annyi mindent éltünk át együtt!
Nem vagy önmagad, Aethelstan.
Együtt harcoltunk…
Most mégis Uhtreddel cimborálsz, és együtt áskálódtok ellenem.
- Nem. - De.
Elárultál, Aldhelm.
Én is így teszek.
Ingilmundr úr! Mily örömteli híreket hozol Uhtredről!
Elkísérsz délre, hogy tanúja legyek az eskütételnek?
Fárasztó út van mögöttünk, úrnőm. Hadd pihenjünk egy-két napot!
Túl régóta rostokolok itt már.
Hidd el, Bebbanburg hamar elveszti a varázsát.
- Figyelmeztették őket! - Most!
Megelőztünk az úton.
Noha ügyesen behálóztad Aethelstant, ennek ma véget vetünk.
A kardom!
Hát még hiszel a Valhallában!
Nem akarom, hogy a halálod éket verjen közénk Aethelstannal. Tömlöcbe vele!
Keresztények, segítsetek! Ki az uratok?
Uhtred vagy Jézus Krisztus?
Bebbanburg-ben nem mész ezzel sokra.
Szólaljatok fel!
Üzend meg a feltételeimet: kössön békét Northumbriával, elismerve a határait!
- Nincs több karddal térítés. - Igenis, nagyuram!
Borsos váltságdíj.
- Aethelstan rááll? - Remélem.
Újabban könnyen megválik a barátaitól.
Méltatlan vagyok a jóságodra.
- Isten fizesse meg kedvességed! - Ámen!
MAN-SZIGET
KIRÁLYI TANÁCSKOZÁS
V.: ORKNEY KIRÁLYA
VI.: SHETLAND KIRÁLYA
VII.: MAN KIRÁLYA
Aethelstan sorra a barátai ellen fordul.
Azt a hagymázas vágyálmot dédelgeti, hogy a földjeitek királya lesz.
Idővel ráteszi a kezét Shetlandre.
Majd Orkney-ra.
Elveszi az őseitek földjét, és a Britannia nevet aggatja rá.
Nem.
Alighogy vízre szállnak azok a szász puhányok…
visszaverjük őket.
Nem védekezésről beszélek, hanem hódításról!
Skócia ebben nem kíván részt venni.
Nem fogunk pogányok oldalán támadni valakit, aki nem ellenségünk.
A keresztények nem akarnak háborút.
De háború lesz.
Melyik oldalon harcoltok majd?
Isten áldjon!
A követ elhengerítették, ahogy az Írásban.
Ez csakis egy angyal műve lehet.
Erre, nagyuram! Tekintsd meg a kincseket!
Nagyuram!
Mi hír Eoferwicben?
Elfogadja a feltételeimet?
Nem derült ki.
Állítólag visszatért Winchesterbe.
Ezt vegyük jó jelnek!
Talán az ölebe nélkül tisztábban lát.
Mi dolgunk van itt?
A falusiak pogány ezüstöt kerestek.
Azt mondják, csoda történt.
Utat Northumbria királyának!
Mondtam, hogy a királyuknak tekintenek.
Szerinted követelni fogják a felét?
Valószínűleg Bebbanburg-ből lopták.
Aethelstan király nevében letartóztatlak!
Nagyuram!
Csapdába csaltak.
Nem mondod!
Sajnálom, nagyúr!
Nagyon sajnálom.
A fogoly azt mondta, ha nem teszem meg, a pokol tüzén fogok elégni.
Hülye lennék kinyittatni a kaput.
Igen? Akkor átadom a király ajándékát.
Ez Aethelstan műve?
Így járnak az árulók.
Nyisd ki a kaput, vagy leölöm apádat!
Ha kinyitod, nem esik baja.
Ki ne nyisd!
- Itt helyben megölöm. - Ne nyisd ki!
- A döntés a tiéd. - Osbert! Ne nyisd ki!
A távollétedben én parancsolok, atyám.
- Kinyitni! - Ne!
Ne!
Dobd el a kardod!
Térdre!
Ne!
És Aethelstan?
Azzal ne törődj!
Vezessétek ide Eadgifut!
Gyere!
Tudok járni.
Rajta! Ölj meg!
Az erényed megőrzése végett a lindisfarne-i kolostorba viszünk.
Megkefélt a pogány?
Valld be!
Bevallom,
azért imádkoztam, hogy dögölj meg, mint egy kutya.
Ezt nemnek veszem. Kár, most már nem lesz rá alkalmad.
A thelwaeli helyőrségre visszük a fiadat.
- Ott harcra képezzük. - Ne, kérem!
- Nyomás! - A te fiadat is.
Ne! Edmund Alfred vére. Nem érdemel ily méltatlan halált!
- Majd vigyázok rá. - Kérem!
Uhtred fia Wessex szolgálatába áll.
Hé!
Veled más tervünk van.
- Bedobtok a tengerbe? - Nem olvasok a gondolataiban.
Ne a bebbanburg-ieket büntessétek! Velem van viszálya.
Mással is lesz.
Szerencsére csak egy köpésre vagyunk a skót határtól.
Ne rohanjátok le Skóciát! Sokan odavesznének.
Utódaink is ezt nyögnék.
A királynak nincs utóda, így félnivalója sem!
Gondolj a fiainkra! Ne ellenkezz, tedd, amit mond!
Ne légy ostoba!
- Aldhelm nem árult el téged. - Mind elárultatok.
Noha a barátaimnak hittelek.
Ha most esküt teszel, megkímélem az életed.
- Nem. - Akkor nincs más választásom.
Aethelstan!
Nem megy.
- Majd én… - Nem.
Fosszátok meg ruháitól!
Száműzlek földjeimről, és bujdosásra kárhoztatlak.
Ha nem mégy el, megölöm a fiadat.
Aki ruhát vagy élelmet ad neki, ellenségemmé válik.
Menj,
mielőtt meggondolom magam!
Fordulj vissza! Még nem késő.
SKÓCIA HATÁRA
A skótok nem ellenségeink.
Ezzel csak átkot vonsz a fejedre.
A pogányok elleni harc kedves Istennek.
De a keresztény testvérharcot nem helyesli.
- A katonáid nem akarnak háborút. - Akkor jobb katonákra van szükségem.
Bevethetném a fiadat.
Felség!
Aethelstan lerohanta a falvainkat.
Ezt nem hagyhatjuk annyiban.
Szóljak Anlafnak, hogy találkoznál vele és a többi királlyal?
Uhtred, a dánölő.
Beamfleotnál megölted az unokatestvéremet, Gelfet.
Vidd hírül, hogy meglett!
Gyűlöltem Gelfet.
Vigyétek a királyhoz!
Hová visztek?
A szigetek legészakibbjára.
SHETLAND-SZIGETEK
Mit ünnepeltek?
Az előttünk álló, nagy csatát.
Szólj a jarlnak Northumbria királyáról!
- Ők mind shetlandiek? - Nem, Manből és Orkney-ból is jöttek.
Királyostul.
Igaz ez? Ő Northumbria királya?
Ő bizony.
- Nem vagyok én király. - Nem.
De lehetnél.
Ülj le! A barátaid vagyunk.
Pogányokkal szövetkezel?
Aethelstan csúfot űzött a békéből, amely felett te bábáskodtál.
- Ha látnád, mit tett a falvainkkal… - Gazabbnak véled, mint ezt a kannibált?
- Az csak üres szóbeszéd. - Meg kell védenünk magunkat.
Nem mi kerestük a bajt.
- Hogy találtatok rám? Ki a kémetek? - Sok kémünk van. Sokat tudunk.
- Tudjuk, hogy száműzött téged. - És hogy farba hágják.
Lehet, hogy a pogányoknál így szokás,
de egy keresztény nem tűrhet el ilyet szó nélkül.
- Ő állítólag igen jól tűri. - Nos hát…
Mivel közös az ellenségünk,
szövetséget ajánlunk neked, Uhtred.
Számoljunk le a zsarnokkal!
Belefáradtam a harcba.
Eltunyult a nagy harcos? Már nem vágysz a Valhallába?
Ismered a próféciát, Uhtred?
A népem ősi jóslatát?
A britonok összefognak a szászok ellen,
beleveszejtik őket a tengerbe,
és Arthur dicsősége újfent felragyog.
Tessék. Egy vénember látománya.
- Biztos igaz. - Nekünk is van egy jóslatunk.
„Hét királyra halál vár.”
- Ezzel nem rémisztesz meg. - Mindnyájunknak van trónörököse.
Amint meghal hét király, születik hét új.
Így igaz.
Amíg van fiad, a királyságod is megmarad.
Még ha háborúk tépik, szaggatják is?
Egy másik javaslatunk is van.
Ha el akarod kerülni a vérontást.
Csak egy embert ölj meg!
A királyt, aki az ártalmunkra tört!
Járulj elé nagy hajbókolva…
s végezz vele!
Kioltasz egy életet, de számtalan másikat megmentesz.
Vagy háborúba vonulunk.
Hét király egy ellen.
Aethelstan egyesíteni akarta a briton törzseket,
és sikerrel járt.
Mit keresel itt?
A te dolgod hergelni a királyt.
Szabadon engedtétek Uhtredet. Miért?
Megbíztam valamivel.
Azzal, hogy ölje meg a királyt.
Előbb ölik meg őt.
Uhtred jól érti a dolgát.
Mindegy, melyikük ránt előbb kardot.
Mit sem számít.
Az a fő, hogy elgyötört férfiak ellen szállunk harcba.
Ingilmundr, indulj nyugatnak! Közeleg az idő.
Astrid, tartsd szemmel a northumbriaiakat!
WINCHESTER WESSEXI KIRÁLYSÁG
Nem hittem volna, hogy látlak még.
Felség!
A fiam nevében bocsánatért esedezem.
Kíméld meg!
Leteszem az esküt.
Akkor eltörlöm a büntetésed.
Ide egy kardot, s távozzatok!
Rajta hát!
Esküdj meg!
A fiam életére esküszöm.
Hallgasd meg szavaim!
Ingilmundr kém.
Anlaffal felbujtja ellened a briton királyokat.
- Hazudsz. - Nem. Láttam Shetlandben.
Megkerestetett Anlaf harcosaival, és próbáltak…
Nem!
- Thelwaelban van a fiaddal! - Beszélt nekik rólad.
Az én isteneimben hisz.
Most lépéselőnyben vagy.
Ingilmundr nem tudja, hogy lelepleztük.
Ez képtelenség. Sosem árulna el. Igazából én árultam el őt.
- Nem. - Ő istenfélő, míg én bűnös vagyok!
Ezt csak bemesélte neked, hogy bábként kezelhessen.
- Összefogta a haragosaid. - Nem!
Aethelstan, kérlek, értsd meg! Hatalmas sereget verbuvált össze.
- Fölényben vannak. - Nem! Hazudsz!
Egy szó sem igaz ebből!
Kérlek, hallgass meg, Aethelstan!
Miért hazudnék neked?
- Kifelé! - Aethelstan…
Takarodj! Tűnj a szemem elől! Őrség!
Vigyétek innen!
Kotródj innen, szarházi!
- Minden erdőt és mezőt átfésültünk. - Erre hol találunk? A kastélyban.
- Mondták, hogy hívatsz. - Mivel érdemeltem ki ily remek barátokat?
Keressünk egy ivót, és dugjuk össze a fejünket!
- Ki szólt, hogy itt vagyok? - Egy lány.
- Nem küldettél értünk? - Egy lány mondta, hogy jöjjünk.
Dán, Aethelstan udvarában szolgál.
Nem küldettem értetek, Finan.
Nem kértem, hogy jöjjetek ide.
- Maradjatok itt, és őrködjetek! - Igenis.
Farkasharcosok.
Ez Anlaf műve.
Ingrith!
Hová lett mindenki?
- Eadgifu! - Uhtred!
Mi történt?
Amikor értesültünk a támadásról, ideküldtek, hogy ápoljuk a sebesülteket.
De nem férünk hozzájuk.
Hol van Ingrith? Hol van a feleségem?
„Hét királyra halál vár.”
„Hét királyra…
És szeretett nődre.”
Ingrith!
- Ingrith! - Mindenki segítsen!
Te menj fel!
- Hall valaki? - Őrködjetek, hátha jönnek!
Csak némi vigaszt nyújthattunk nekik.
Ingrith azt mondta, visszatérnek.
- Menjünk valami biztos helyre! - Előbb mentsük ki őket!
Mikor beszéltetek utoljára?
Úgy három napja.
Kapd el a kötelet!
Gyerünk!
Húzd!
Most!
Finan!
Hol van…
Ne!
Én okoztam ezt.
Nem. Ez Anlaf lelkén szárad.
Nem szabad magadba roskadnod.
Pedig megtörtünk.
Magunkra maradtunk. Elvesztünk.
Össze kell szednünk magunkat, hogy megvédjük Northumbriát.
Ha kitartunk, és álljuk az ostromot, azzal időt nyerünk a többi seregnek.
Minden csapás, amit felfogunk, őket már nem érheti.
Igaza van.
- Osbert átkelhet az Ír-tengeren… - Az Ír-tengeren?
Nyergeljük fel a leggyorsabb lovakat! Anlaf csak ide akarja terelni a figyelmet.
Hogy lóvá tegye Aethelstant.
De ott fognak támadni, ahol katonáik vannak: a Wirral-félszigeten.
S a fiaink is ott vannak.
THELWALL WIRRAL-FÉLSZIGET
Valamire készülnek.
Rejtőzz el!
Akinek pengét tartunk a torkához, döntenie kell.
Ezer hajó tart épp a partjaink felé.
Néhány már ki is kötött.
Egy héten belül leigázzák a szász megyéket.
Vagy fegyvert ragadtok velünk a zsarnok Aethelstan ellen,
vagy meghaltok.
Edward ki…
Maradj veszteg!
Láttuk őket, de elfutottak.
- Arra mentek. - Köszönöm.
Igen, nagyuram.
Semmi hír Thelwaelból, uram.
Sihtric!
Nagyuram?
Eljött hát a vég?
Minden harcos király, akit ismertem, Ubba, Cnut, Vérhajú,
végül elesett, számos bajtársával együtt.
Mindig is tudtuk, hogy csatában, nem ágyban, párnák közt halunk meg.
Ingrith megmondta. „Hét királyra halál vár.”
Van remény.
Te sosem akartál király lenni.
A menekülők tudnak bármit a fiamról?
Amíg rá nem cáfolnak,
hiszem, hogy él.
Talán Anlaf Merciával is beéri, ha könnyedén beveszik.
- Hisz termékeny… - Nem éri be vele.
Angliának még az írmagját is kipusztítják.
E közös vágy hajtja őket, kik egykor gyűlölték egymást.
De Anglia nélkül ismét visszasüllyedünk a sötétségbe.
Mindkettőnket sok veszteség ért.
Néha eltűnődöm azon…
hogy élek-e még.
Ver még a szívem?
Hogyne élnél.
Nos, te is élsz.
S míg élünk, van remény.
Edmund?
Osbert?
Edmund?
Ingilmundrhöz jöttem.
Hogy biztosan tudjam: hazudtál.
De igazat szóltál.
A fiainkat keressük.
Hozzátok ide őket!
Osbert!
Elbújtak, így megúszták a mészárlást.
Örök hálával tartozom neked, felség.
Már jó ideje nem voltam eszemnél, és annyira…
Kész vagyok vezekelni.
Kiállok az elé a hatalmas brunanburh-i sereg elé.
Az önsajnálat nem visz előre.
Beszéljünk a közelgő csatáról!
- Mit tudtál meg, Osbert? - A dombon vertek tábort.
- Hat seregük van. - Akkor hét sereg fog ott összecsapni.
Nem akarom, hogy harcba menj értem.
- Melletted állok… - Tudom.
Mentsd magad!
Helyezd biztonságba a fiad!
Ha elesem a harcmezőn, legyen a trónnak örököse.
- Nem harcolhatsz egyedül. - Megtiltom, hogy részt vegyél!
Kérlek, vidd őket innen, Pyrlig atya!
- Én hoztam a fejünkre a bajt. - Hadd szolgáljunk!
Aethelstan…
nem kell vezekelned.
Mindketten tudjuk, hogy kell.
Ez mártíromság.
Vesztes csatába indul.
De legalább nem kell követnünk a halálba.
- Isten azt mondja, menjünk biztonságba. - Ő nem az én istenem.
Nem gyávaság kivonni magunkat egy vesztes csatából.
Dehogynem.
És életem végéig szégyenkezni fogok miatta.
Harcolsz majd eleget,
amikor király leszel.
Minek a királya, anyám?
Harcolni fogunk.
- Nem! - Osbert!
- Készen állsz? - Készen!
Egyszer azt mondtad, Pyrlig, hogy én fogom megmenteni Angliát.
Nem így képzeltem ezt, de nem vagyok látó.
Nem inkább Edmundot kellene óvnod?
Talán ő lesz az, ki egyesíti Angliát. Talán ő méltó lesz rá.
Az nem egy király feladata lesz.
Ezt már tisztán látom.
Edmund, Edward és Alfred nem voltak rá képesek, és Aethelstan sem lesz.
Alfred egy egységes népről álmodozott.
Ezért küzdöttem a sokszínű csapatommal.
Talán nem Anglia létrehozása a feladatunk, hanem egy egységes angol népé.
Egy ilyen színes csapat élén csakis egy fél szász, fél dán állhat.
Indulás!
Ugye nem kell angolnak vallanom magam?
BROMBOROUGH WIRRAL-FÉLSZIGET
Mintha már a győzelmet ünnepelnék.
Induljunk! Ez csak úgy működhet, ha az első sorban állunk.
- A baljukat támadjuk. - Miért?
Miért a baljukat?
Ott gyengébbek. A legtöbb kardforgató jobbkezes.
Sokszor harcoltam már Uhtred oldalán. Érti a csíziót.
Te!
Azt hol szerezted?
Aegelesburg-ben vettem egy ötösért.
Szabad?
Elcserélném erre.
Sokkal többet ér. Gránátgombos.
Cserélünk. Te megkapod azt, én pedig megtartom ezt.
Nem vagyok a parancsnokotok.
Csupán egy férfi, aki számos csatát vívott már.
Olykor mellettetek is.
Csak egy vagyok közületek.
Mégis arra kérlek: engedjétek, hogy én vezesselek a harctéren!
Hátrányos helyzetben leszünk,
de a balunkon lévő fák olyan előnyt nyújtanak, amelyről az ellenfél nem tud.
Ha összefogunk,
legyőzhetjük őket.
- Mindjárt okádok. - Orrfacsaró ez a bakszag.
Az. Talán ez riasztotta el őket.
- Talán. - Ki markolássza a seggem?
Jóságos isten!
Egek!
Nem kis sereg.
Uhtred?
Uhtred!
- Most mi lesz? - Látod a zsákokat?
Vidd őket az első sorban állókhoz!
Ne emeljétek fel a pajzsotok, míg nem muszáj!
Nyugalom! Csak higgadtan!
- Ne lássák az idegességet! - Nagyúr! Itt van.
Ni, a zsarnok is tiszteletét teszi.
Megvan?
- Menj minél hátrább! - Jó.
Pajzsfal!
BRUNANBURH-I CSATA
KR. U. 937
- Készen álltok, anyaszomorítók? - Készen!
A gyónás is megvolt.
Amikor azt mondom, visszavonulás,
visszavonultok.
Amikor a fákhoz értek, akkor jön el az idő.
Ez be fog válni?
Ha nem, nekünk már úgyis mindegy lesz.
Bízzatok bennem!
És kövessetek!
Pajzsfal!
Pajzs…
fal!
Hátra!
Visszavonulnak?
Harc nélkül?
- Hátra! - Tudják, hogy nincs esélyük.
Ez jó móka lesz!
Előre!
Köszönöm, Istenem, kit tiszta lelkiismerettel szolgálok,
hogy a szívünkbe nem félelmet oltasz, hanem bátorságot,
szeretetet és józanságot!
Ámen.
Hátra!
Tartsd!
Alakzatba! Támadás!
Szarházi szászok!
Pyrlig!
Ne!
Pyrlig!
Két lépés! Egy lépés! A parancsomra!
Remélem, beválik.
Két lépés hátra!
Vissza!
Hátra!
Egy lépés hátra!
Visszavonulnak. Ennyi volt.
- Kerítsük elő a királyt! - Kerítsük elő a királyt!
Hátra!
Visszafelé!
Shetlandért!
Orkney-ért!
Hátra!
- Gyerünk! - Gyerünk!
Hátra!
Tartsd a vonalat!
Hátra!
Eltipornak, ha folyton csak hátrálunk!
Mit művelnek a szélen?
Szólj nekik, hogy Aethelstan előttünk van!
Hátra!
Megfordult a vonal, uram. Irányt váltunk.
Aethelstan a skótok között van, uram.
Éket!
Hátra!
Éket!
Anlaf! Ne!
Előre!
Aethelstant akarják!
Hátra!
Vissza!
Nem bírjuk sokáig!
Tartsd a sort, Aethelstan!
Még meddig csináljuk ezt?
Mindjárt odaérünk.
Áttörték Aethelstan vonalát!
Nem bírjuk már!
Hátra!
Előre!
Nagyúr!
Védjétek a királyt!
Aethelstan!
A fákhoz értünk!
Megfordítottuk őket, uram! Sikerült!
- Add meg a jelet! - Igenis!
- Valami nincs rendjén. - Megfordultunk!
Utat!
Add meg a jelet!
Támadás!
Mögöttetek!
- Halál a királyokra! - Csapdába csaltak!
Fiam!
Ne!
Őrség!
Vissza!
Skótok! Vissza!
Aethelstan!
Pyrlig?
Öt király akkor életben maradt,
de a fiaik,
Orkney, Man, Shetland,
Strathclyde és Skócia trónörökösei, odavesztek.
Mindnyájan örökös nélkül maradtunk.
Várunk.
Megtámadjuk a távozókat, és elhozzuk a halottainkat.
Ne légy ostoba, Anlaf!
Shetland?
Elég vér folyt.
Orkney! Még nem ért véget a harc!
Mi az ördögért küzdjünk?
Kell egy hajó, amivel hazamehetek.
Nos?
Nagyúr!
Uhtred!
Finan!
NEM LÁTOTT MÉG E SZIGET ILY VÉRONTÁST
S ENNYI KARD ÁLTAL KIOLTOTT ÉLETET.
ANGOLSZÁSZ KRÓNIKA
Mindvégig hazudtál?
Halljam az igazat!
Úgy tiszta szívvel járulhatsz Isten színe elé.
Megkedveltelek.
- De a népemet jobban szerettem. - Míg én téged választottalak.
Talán az én isteneim hatalmasabbak.
Csakhogy én életben maradok…
te pedig nem.
Csak a bolondok firtatják a sorsot.
Uhtred!
- Életben van a fiam? - Igen.
S Bebbanburg újra a miénk.
- Újjáépítjük kőből. - Előttünk a jövő.
Maradj velünk, Uhtred!
- És az ellenség? - Legyőztük.
Öt trónörökös elesett a harcmezőn.
- Belőlük már nem lesz király. - „Hét királyra halál vár.”
A jóslat tévedett, nagyúr.
Wessexi Edwarddal együtt hat.
Én volnék a hetedik?
A krónikások megörökítik a diadalmad, Uhtred.
Nem vágyom rá, hogy az irományaidban szerepeljek.
Nekem bőven elég, ha szavatartó emberként léphetek be a Valhallába.
Nemcsak hogy mellettem álltál…
de értem is kiálltál.
Vitéz voltál, mikor én nem.
És megbocsátottál,
noha méltatlan voltam rá.
Hála neked Anglia álma tovább él.
Idővel talán meg is valósulhat.
Azt mondtam,
hogy ha királyként helytállsz,
megkapod Northumbriát.
Sok élet hunyt ki a majdani angolok nevében.
Az ő tiszteletükre jöjjön létre Anglia!
De van egy feltételem.
Esküdj meg, hogy sosem házasodsz meg,
és nem lesz örökösöd!
Így Edmund fivéredre szállhat a trón.
Köszönöm.
Esküszöm, hogy ekképp cselekszem.
Akkor elfogadunk királyunkként.
Mostantól az uralmad alá tartozik Wessex, Mercia, Kelet-Anglia,
valamint Northumbria.
És a királyságom neve
Anglia lesz.
Éljen a király!
Éljen Anglia királya!
Feküdj vissza az ágyba!
Ne sirassatok!
Tudtuk, hogy csatában halok meg.
Dehogy halsz meg, uram.
Előbb dobom fel én a talpam, de mint látod, élek és virulok…
Tudjátok…
döntsön a sors!
Meghalt-e hét király?
A krónikások nem jegyezték fel, hogy Uhtred túlélte-e a csatát.
De mi, akik ismertük őt,
tudjuk, hogy ő volt korunk legnagyobb harcosa,
s neki köszönhető az egyesült királyság.
AETHELSTAN TIZENÖT ÉVIG URALKODOTT.
A KÖZÉPKORI ANGLIA ELSŐ ÉS LEGJELENTŐSEBB KIRÁLYÁNAK TARTJÁK.
A DÁNOK TOVÁBB TÁMADTÁK ANGLIÁT, MÍGNEM A NORMANNOK 1066-BAN MEGHÓDÍTOTTÁK.
ÁM A BEBBANBURG-I ERŐD MINDMÁIG ÁLL.
BAMBURGH-I KASTÉLY NORTHUMBERLAND - NAPJAINKBAN
A feliratot fordította: Somogyi Tímea