Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎BAZAT PE CĂRȚILE ‎LUI BERNARD CORNWELL
‎Vreme de o sută de ani, ‎neorânduiala a domnit pe glia noastră.
‎Război între saxoni ‎și cotropitorii danezi.
‎Și război între bărbații ‎care nutreau la coroană.
‎Stăpânul meu Uhtred, fiul lui Uhtred, ‎născut saxon, crescut danez,
‎a tocmit o pace precară.
‎Când sănătatea regelui Eduard ‎deveni șubredă,
‎necazurile se înmulțiră.
‎Deși aproape întreaga țară ‎jurase credință saxonilor,
‎regatul lui Uhtred, Northumbria, ‎nu o făcuse.
‎Dușmanii voiau să se folosească de asta.
‎RÂUL DERWENT ‎NORTHUMBRIA DE VEST
‎Lup!
‎Nimiciți așezarea! ‎Dar să nu afle nimeni că am ajuns!
‎Anlaf, am prins iscoada.
‎Copila mea! Fiica lui Anlaf!
‎- Arăți caraghios. ‎- Astea li-s veșmintele, tată.
‎- Dacă mă ascund printre ei, trebuie să… ‎- A murit regele Eduard?
‎Încă nu. Dar se stinge cu fiecare suflare.
‎Atunci va fi momentul. ‎Când regele moare, saxonii se încaieră.
‎Dă vestea regilor care-i pizmuiesc!
‎Spune-le că am venit din Irlanda ‎și că îmi caut aliați!
‎Apoi te întorci la Winchester. Așteaptă!
‎Joacă-te cu ei!
‎Tulbură-le apele!
‎WINCHESTER ‎REGATUL WESSEX
‎Nu. Stați!
‎Găsiți regina!
‎Stăpână Eadgifu…
‎Trădătorul Aelfweard a trimis oameni ‎după domnia ta și prințul Edmund.
‎Nu doresc să fiu luată ostatic.
‎- Putem lupta? ‎- Fără Aethelstan, nu.
‎- Dar străjerii mei pot… ‎- Se încalcă jurăminte și se fac clici.
‎Nu mai știm cine e cu noi.
‎Trebuie să fugim cu fiul domniei tale.
‎Nu o să iert toate astea.
‎Nici pe Aethelstan, căci ne-a lăsat așa. ‎Blestemata-i fie plecarea!
‎Hai, Edmund! Plecăm.
‎- Unde e regina? ‎- La o parte!
‎- Mamă, ce… ‎- Liniște!
‎Stați!
‎- Pyrlig. ‎- Am vești.
‎Aethelstan e în pelerinaj ‎pentru tatăl său.
‎Găsește-l și spune-i că a murit! ‎Apoi lovește-l din partea mea!
‎- Căci a jurat că ne va ocroti. ‎- Haideți! Nu avem timp.
‎Unde mergeți?
‎- La Uhtred? ‎- La păgân?
‎- Sunt aici! ‎- Fugiți!
‎Uhtred mi-a trădat soțul.
‎- E înțelept ce facem? ‎- L-a crescut pe Aethelstan. E loial.
‎Mergem în ultimul regat.
‎BAMBURGH ‎REGATUL NORTHUMBRIA
‎Stătea în fața armatei ‎când a zis: „Trageți cu arcul!”
‎Apoi o săgeată i-a trecut prin țeastă.
‎De toată pomina!
‎Dar bătălia pentru acest loc ‎îți rămâne în cap.
‎- Ambele bătălii. ‎- Cnut. A fost… o sculă pe cinste!
‎Și ucigașii de cai. Călăi adevărați.
‎- Cum îl chema? ‎- Păr Roș.
‎Păr Roș. Și pe ea? Era vrăjitoare?
‎- Nu-mi aminti! Skade. ‎- Nu, era țicnită.
‎Alta care se credea clarvăzătoare. ‎Nu i-a priit.
‎Credeți-mă! Visul a fost profeție. ‎L-am avut trei nopți la rând.
‎- Ce ai visat, Ingrith? ‎- Nu-i da apă la moară!
‎- Ascultați! Șapte regi trebuie să moară. ‎- Domnia ta!
‎- Șapte regi… ‎- Ingrith!
‎Onorați regina!
‎Regină Eadgifu!
‎Și bunul meu prieten, Aldhelm.
‎Ce vă aduce în nord?
‎Caut adăpost, cu fiul meu.
‎Eduard, regele acestor meleaguri, a murit.
‎Inima mi-e îndurerată.
‎Speram să ne împăcăm.
‎- Au mai rămas șase. ‎- Nu! Nu-mi place.
‎Northumbria recunoaște noul rege, ‎pe Aethelstan.
‎Nu vă bizuiți că va fi rege!
‎- Cine-l sprijină pe Aelfweard? ‎- Earlii din Wessex.
‎Da. Încă spun că Aethelstan e bastard?
‎Da. Aelfweard are avuțiile ‎ținutului Wiltunscir.
‎Iscoadele spun că e aici, ‎că își recrutează criminali.
‎Mergem în Aegelesburg să-l oprim ‎înainte să adune de o armată.
‎Am vrea să rămâi de pază.
‎Atunci Aethelstan nu ajunge la coroană, ‎iar armatele se vor ciocni.
‎- Am jurat că-l voi ocroti… ‎- Firește, nu-ți încalci jurământul.
‎Însă pământurile făgăduite regelui ‎tot ale tale au rămas.
‎Soțul tău s-a arătat potrivnic ‎spiței daneze.
‎Mâna lui nu putea uni Anglia.
‎- Dacă ar fi putut, am fi fost uniți. ‎- Acum e vremea schimbării.
‎Aethelstan poate împlini ‎năzuința saxonilor.
‎- Dacă jură… ‎- Am jurat credință. E bătută în cuie.
‎Dacă Aelfweard adună criminali, ‎înseamnă că îi caută prin toate părțile.
‎- Avem putere pentru o ambuscadă? ‎- Pentru Aethelstan, da.
‎- Dacă el nu adoarme. ‎- O dată am adormit.
‎Nu mai bine trimiți ‎o ceată de războinici tineri?
‎Aud că ție îți arde ‎numai de ospețe și de vânătoare.
‎Nu trimit tineri ‎să facă ce am jurat eu că fac.
‎Hai odată…
‎Hai!
‎Osbert! Vești de la hotare? ‎Scoțienii își văd de ale lor?
‎Da, tată. Se zvonește ‎că au venit războinici-lup.
‎- Războinici-lup? ‎- Ce faci cu sabia?
‎Îl apărăm pe Aethelstan de fratele său.
‎Vă însoțesc. Bătălia voastră e și a mea.
‎- Rămâi și îți aperi moștenirea. ‎- Moștenirile numai rele iscă.
‎Atunci îmblânzești caii ‎și îl înveți pe băiat cum să se apere.
‎Nimeni nu-l place ‎pe al treilea fiu al unui rege mort.
‎Tată!
‎- Îi juri credință lui Aethelstan? ‎- Mă țin de cuvânt.
‎Northumbrienii vor suspina ‎după stăpânul lor păgân.
‎Te-am dovedit!
‎Uite și la drăcia asta!
‎- Suntem pregătiți? ‎- Nu-i place șaua.
‎- Îl doare dosul. ‎- Am spus „spate”, nu „dos”.
‎Ți-am făcut asta.
‎Câte una și pentru voi.
‎Cei care stau pe pământ rece ‎aud chemarea morții.
‎Iar se crede clarvăzătoare.
‎A fost o nimica toată.
‎Spune-o încă o dată!
‎- Șapte regi trebuie să moară. Șapte… ‎- Ingrith, nu.
‎Te ascult.
‎Și femeia iubită.
‎Nu-s rege și n-am femeie.
‎- N-are însemnătate. ‎- Stăpâne Uhtred!
‎Fiul meu îl instruiește pe al tău.
‎Poți să o iei pe Wassa ca servitoare.
‎- Simte-te ca acasă! ‎- Am ceva de spus despre Aethelstan.
‎- Nu mai e un băiețan lipsit de griji. ‎- A devenit foarte credincios.
‎Frăția lui Oswald are mare putere ‎asupra lui.
‎Am mai speriat asemenea oameni. ‎Călugării se tem de mine, nu știu de ce.
‎- Hai să ne jucăm de-a încoronarea! ‎- Iar.
‎GLASTONBURY ‎REGATUL WESSEX
‎Tatăl meu? Nu se poate.
‎Nădăjduiam că mai duce o iarnă.
‎Trebuie să mergeți de îndată ‎la Wessex, pentru încoronare.
‎Fratele domniei tale își adună oameni. ‎Luați coroana înainte să aibă de o armată!
‎Vom pleca numai cu voia Domnului, ‎părinte Pyrlig.
‎Încă nu și-a făcut voia auzită. ‎Întoarce-te după ce te rogi!
‎Să plec?
‎Numai cartea ne poate spune.
‎Joacă!
‎Ai fost îndrumat ‎către Evanghelia după Matei, verset 157.
‎„Ieșind de acolo, a plecat Iisus ‎în părțile Tirului și ale Sidonului.”
‎Domnul vrea să lupți.
‎AYLESBURY ‎REGATUL MERCIA
‎Mulțumesc!
‎Opriți-vă! Cu ce treabă treceți pe aici?
‎Am auzit că se caută luptători.
‎Ne-ar prii niște arginți.
‎Mergeți!
‎- Ce cocină! ‎- Eduard l-a lăsat în paragină.
‎Mă bucur că Aethelflaed nu vede așa ceva.
‎- S-a dat vestea. ‎- Cu mulți am luptat deja.
‎- Asta nu e recrutare. ‎- Sunt pregătiri pentru luptă.
‎El e tânărul Aelfweard.
‎Află ce știu oamenii ăștia!
‎- Ai ambră pe sabie? ‎- Cu cât o dai?
‎- Mergeți la mamele voastre! ‎- Edgar! Nu!
‎Wilfrid!
‎Cu mine vorbești?
‎Iertare. Am crezut că ești Wilfrid. ‎Un erou de la Tettenhall.
‎Ai fost la Tettenhall?
‎Tata a fost acolo.
‎- Acum pentru cine lupți? ‎- Aelf… sau cum i-o zice.
‎- Numele saxone sună la fel. ‎- Aelf care merge spre Wessex?
‎N-ați aflat.
‎Nimeni nu merge acolo.
‎Vor să îl ademenească pe Aethelstan aici.
‎Aethelstan e pe drum deja.
‎Aelfweard l-a provocat la luptă. ‎A încuviințat.
‎- De ce ar încuviința? ‎- E tânăr, l-au momit.
‎Vor să-l prindă ‎între poartă și oamenii pitiți pe deal.
‎Punem stăpânire înainte să ajungă.
‎Nu suntem destui ca să cucerim cetatea.
‎Nu cetatea e țelul nostru.
‎Ai juca și pe arginți, camarade?
‎Leagă-i bine și înfige bine pironul! ‎Stați pitiți până vine Aethelstan!
‎Eu iau patul, dacă e vreunul.
‎A ajuns.
‎Bateți clopotele! ‎Vin oșteni spre poarta de sud!
‎Nu mai înaintați! ‎Aegelesburgul mi-a jurat mie credință.
‎Nu negociem cu bastarzii.
‎Și nici nu ne predăm.
‎- Va trebui să ne înfometați. ‎- Nu sunt nesăbuit.
‎Mă așteptam la o capcană.
‎Poate mă ții aici ‎până îmi ataci ariergarda.
‎Arătați-i câți oameni are!
‎Ori te predai, ‎ori dărâmăm poarta și îți omorâm oamenii.
‎- Poarta va ține. Nu ne predăm. ‎- Atunci vei cădea deodată cu poarta.
‎Deschidem în curând!
‎Sunt regele de drept. ‎Mama ta a fost o curvă.
‎Toți oamenii de vază știu asta. ‎Nu ai aliați.
‎Stăpâne Aelfweard!
‎- Uhtred din Bebbanburg. ‎- Uhtred.
‎Știi că mereu adevăr grăiesc, ‎așa că ascultă-mă!
‎Retrage-te, pentru binele tuturor!
‎Oștenii mei stăpânesc poarta. ‎Nu mai ai destui oameni. Predă-te!
‎Încheie totul pe pace!
‎Jură-mi credință!
‎Și îi punem capăt.
‎Iertați-mi neajunsurile ‎și alinați neamurile mamei mele!
‎Spuneți-le de surghiunul meu!
‎Și despre cum am voit ‎să ne onorăm spița alungată!
‎- Pentru Wessex! ‎- Pentru Wessex!
‎Uhtred…
‎deschide poarta!
‎- Nu! ‎- Dumnezeu m-a uns rege.
‎Aethelstan!
‎Înaintați!
‎Omorâți dușmanii!
‎Domnia ta, oprește mișelia asta!
‎Opriți-vă!
‎Aethelstan!
‎Retrage-te! Ascunde-te!
‎Mă supun! Te rog, nu…
‎Aethelstan!
‎Te rog, fie-ți milă!
‎Nu!
‎Încetați! Se predau!
‎Aethelstan!
‎Domnia ta! Ajută-ne!
‎Aethelstan!
‎- Strunește-ți-i! ‎- De ce ești aici?
‎Ca să opresc toate astea. ‎Dușmanul s-a predat. Pune-i capăt!
‎- Lasă-ne și poruncește oprirea! ‎- Da, domnia ta.
‎- Ce ai pățit? ‎- Ce ai pățit tu?
‎- Nu trebuia să-l omori. ‎- Ba da.
‎- S-ar fi întors. ‎- Ți-ai încălcat cuvântul.
‎Nu i-am făgăduit că va trăi.
‎Nu am socotit că îl lăsăm în viață. ‎Desfă porunca! Îi înfrângem numaidecât.
‎- Dar nu ți-s potrivnici! ‎- Bine că nu l-ai chemat sfetnic.
‎Omori o sută de tați ‎și trei sute de fii te vor sfida.
‎Gândește!
‎Acum e loc de unire.
‎S-ar putea să aibă dreptate.
‎Grăiesc ca un om ‎care a făcut greșeli în trecut.
‎- Sunt Uhtred… ‎- Știu.
‎Uhtred, acesta e Ingilmundr. ‎Un mare comandant și un bun camarad.
‎Atunci e și camaradul meu.
‎De ce ai nume danez?
‎Născut danez, crescut de saxoni.
‎L-am găsit pe Iisus prin Alfred ‎și prin scrierile fiului tău din Roma.
‎- Sigur ești mândru de el. ‎- E un cărturar adevărat.
‎Eu doar l-am plămădit.
‎Ingilmundr comandă garnizoana ‎la Thelwael, pe Wirral.
‎- Îi știe pe ai noștri de la Rumcofa. ‎- Oameni buni. Mi-ar plăcea să-i văd.
‎Da. După ce Northumbria ‎jură credință noului rege.
‎Ține-te de cuvânt! ‎Dă-i lui ce i-ai făgăduit tatălui său!
‎Cedează-ți pământurile ‎și întregește Anglia!
‎Precum spuneai, a sosit ceasul unirii.
‎Îi jur credință regelui când va fi uns. ‎Și când nu va fi pătat de sânge.
‎Îmi voi ceda regatul ‎în aula de la Winchester.
‎- Nu e prilej de ceremonie. ‎- Uhtred e om de cuvânt.
‎Vino la Winchester! Împacă regatele!
‎- De unde știa că venim? ‎- Mereu a știut cum să mă apere.
‎Poate are prieteni care te veghează.
‎Așa era și mama mea.
‎Duios! Cum i te încredințezi!
‎- E statornic de multă vreme. ‎- Și câtă nădejde ai în el!
‎După ce s-a întâmplat cu tatăl tău.
‎STIRLING ‎REGATUL SCOȚIA
‎Care băiat a biruit?
‎Aethelstan.
‎Și-a ucis fratele cu sânge rece ‎și acum vrea coroana saxonă.
‎Atunci e tocmită treaba. ‎Vești despre înnoirea tratatului?
‎Stăruie asupra Winchesterului!
‎- Dă-le de veste! ‎- Avem vești despre alte treburi.
‎- Anlaf vrea o întrevedere. ‎- Mâncătorul de oameni?
‎O adunare cu domnia ta, ‎regii din Man, Shetland și Orkney.
‎Nu voi fi creștinul stingher ‎momit de regii danezi.
‎Poate vă oferă ceva de folos.
‎Vezi de poți înnoi pacea cu saxonii!
‎Eduard a ocrotit pacea. ‎Și fiul său la fel va face.
‎Trimit vorbă.
‎Sânge din sângele lui. Înjunghiat.
‎- E necruțător. ‎- Inima i s-a înăsprit.
‎Și dușmanii se vor înăspri.
‎- Ceilalți regi ne aud chemarea? ‎- Se prefac surzi.
‎- Dar ne aud. ‎- Așa și trebuie.
‎Aethelstan se va lăcomi.
‎Și tu cunoști goana după glorie.
‎O vei cunoaște și tu ‎când vei moșteni pământurile mele.
‎Întoarce-te în Winchester!
‎Fii cu ochii pe toți!
‎Și adu-mi vești când știi ceva!
‎- Ești rănit? ‎- Mă voi vindeca.
‎Spune-mi că e născocire! ‎Aethelstan și-a ucis fratele?
‎- Da. Aelfweard nu a scăpat cu viață. ‎- Edmund nu poate merge în Winchester.
‎- Va fi văzut ca un dușman. ‎- Aethelstan îl are la inimă.
‎Dar are dreptate. E orbit de altceva.
‎Rămân în Bebbanburg până trece primejdia.
‎- Rămâi cât poftești. ‎- Va trece.
‎Îndatoririle de rege îl vor ține ocupat.
‎Dar eu mă întorc în sud.
‎Voi judeca starea de acolo.
‎Dumnezeule Atotputernic,
‎pogoară-Ți bunăvoința ‎și binecuvântează-l pe robul tău,
‎regele Aethelstan.
‎Călăuzește-ne mâinile ‎pentru a-l unge drept rege în această zi.
‎Așa va putea, prin sfințire,
‎să domnească aici ca robul Tău ales, ‎prin Domnul nostru Hristos.
‎Dă-i credința lui Avraam,
‎înțelepciunea lui Solomon, ‎vitejia lui David!
‎II: REGELE WESSEXULUI, ‎MERCIEI ȘI ANGLIEI DE EST
‎Nu ai fost de față ‎în momentul mult așteptat de amândoi.
‎- Ai lipsit. ‎- Așa e.
‎Am fost aici.
‎Chemarea scripturii e pe primul loc.
‎Crezi asta, nu-i așa?
‎Da, firește.
‎Atunci vei fi un rege măreț, ‎iar lumea va vorbi de tine ca de Alfred.
‎Uhtred se ține de cuvânt?
‎Nu. Uhtred nu a venit.
‎- Crede… ‎- Vrea să rămână rege pe meleagul lui.
‎Domnul să-l apere de trufia lui!
‎Dar, față de tine, e un gest de cruzime.
‎Îmi pare rău. Hai aici!
‎Cum să torturezi un suflet atât de blând!
‎- Am crezut că m-ați părăsit. ‎- Eu, niciodată.
‎Dar nesăbuința lui Uhtred mă miră.
‎Bătrânețea nu i-a dăruit înțelepciune.
‎Poate încă te vede ca pe un țânc…
‎nu ca pe bărbatul care ești azi.
‎Domnia ta!
‎Nu e Răsuflarea Șarpelui…
‎E mai ușoară, mai tăioasă…
‎și are granat.
‎Dă-i un nume!
‎Ucigașul de om.
‎Taie-boașe.
‎Uhtred, sabia lui Uhtred.
‎Ai surâs cu adevărat.
‎Poate că pierderea sabiei e semn. ‎N-oi mai fi războinic.
‎Nu e un prilej bun ‎pentru a provoca un rege.
‎Nu l-am provocat.
‎Îi dau un răgaz, ‎ca să ne arate că nu e un tiran.
‎- Altfel… ‎- Ce?
‎„Șapte regi trebuie să moară”. De ce?
‎- Ce a văzut nevasta ta? ‎- Nimic.
‎Jur.
‎Ce sărbătoresc?
‎Îmblânzirea cailor.
‎Mulțumește-i lui Osbert ‎că l-a ajutat pe Edmund!
‎E om al Bebbanburgului acum.
‎Amândoi sunteți.
‎Da, fiul meu e alt om acum.
‎Nu mai e posomorât, ca la palat.
‎Aerul de aici.
‎Aduce buna dispoziție.
‎Și tu pari mai fericită.
‎Sunt, stăpâne Uhtred.
‎Durerea s-a astâmpărat și simt…
‎că pot să înfrunt lumea.
‎Stăpâniți-i! Așa!
‎Doamne, fie-ți milă de noi ‎și iartă-ne păcatele noastre!
‎Vom fi iertați?
‎Păcatele noastre sunt grele.
‎Da, așa e.
‎Dar nu uita!
‎Domnul ne judecă.
‎Păcatele atârnă în balanță ‎cu credința noastră.
‎Când credința crește, ‎păcatul se micșorează.
‎Dacă umbra păcatului învăluie credința?
‎Haide!
‎Adu-ți aminte ‎ce năzuia bunicul tău pentru Anglia!
‎Poate acum e imperios ‎să aduci păgânii la lumină.
‎Asta… mă va curăța? Ne va curăța?
‎Credința crește deodată cu pământurile.
‎Întrece visurile lui Alfred!
‎Convertește insulele făcute de Domnul, ‎nu țările comandate de om!
‎Când vei fi judecat…
‎balanța ta va fi dreaptă.
‎Îți va fi cântărit atât păcatul…
‎dar și curățirea celorlalți.
‎HOTARUL DE SUD AL NORTHUMBRIEI
‎Domnia ta!
‎Taci!
‎Despre ce vorbiți?
‎În numele Domnului, nu pot să mint.
‎Toate ținem la Uhtred ‎și vrem să-și găsească pereche.
‎Veți fi dezamăgite. ‎Văduva regelui nu se mărită cu un stăpân.
‎Va trebui să mă port mai cuviincios.
‎Nu de clevetiri trebuie să vă temeți.
‎Nu știm dacă pacea va dura. ‎Stăpânul Uhtred l-a jignit pe rege.
‎Femeile la care ține Uhtred ‎devin ținta dușmanilor.
‎Sihtric!
‎Ce ai aflat?
‎Aethelstan revendică Eoferwicul.
‎Spune că e al său, ‎căci Rognvaldr a murit, deci nu are rege.
‎Eoferwic?
‎Pe mine mă văd ca stăpân acolo. ‎Aethelstan știe asta.
‎Le cere tuturor tribut.
‎Nu doar căpeteniilor saxone, ‎ci și regilor.
‎Atât pe țărm, ‎cât și pe insulele din apropieri.
‎Domnia ta!
‎Declară-te rege aici! Ca strămoșii tăi!
‎Nu. E vorba de Aethelstan.
‎Dacă alege calea greșită, ‎trebuie să-i spun.
‎Domnia ta!
‎YORK ‎REGATUL NORTHUMBRIA
‎„Decretul spune ‎că tot poporul plătește tribut.”
‎Nu sunteți datori cu nimic! ‎Înapoi în satele voastre!
‎- Uhtred! Liniștește-te! ‎- Pyrlig! De ce se cere tribut?
‎Pentru construirea bisericilor. ‎Ai grijă, sunt iscoade peste tot!
‎Spune-i ucenicului tău nerod ‎că nu a judecat bine starea Scoției.
‎Pari mâhnit.
‎Am venit să înnoim tratatul.
‎Dar ne-au lăsat să așteptam zile în șir ‎doar ca să ne spună că suntem rugători.
‎Aveți grijă!
‎Ni s-au oferit și alte învoieli.
‎- De ce face Aethelstan asta? ‎- Ca să unească creștinii.
‎În rugăciuni, vorbește despre căință.
‎Căință? Pentru ce?
‎Pentru moartea fratelui său, ‎pentru că s-a născut bastard?
‎Nu știu.
‎Eu și Aldhelm ne străduim să-l potolim,
‎dar se vorbește ‎despre cotropire și botez silit.
‎- Unde e? ‎- La Pietrele Diavolului.
‎Crede că luptă cu diavolul.
‎E nebunie curată. Aldhelm!
‎- Pietrele alea există de sute de ani. ‎- Sunt o jignire adusă Domnului, pare-se.
‎Acela e Owain, regele Strathclydei?
‎Aethelstan l-a voit martor. ‎Strămoșii lui le-au ridicat.
‎Vrea să umilească oamenii cu putere?
‎Rege Hywel!
‎IV: REGELE WEALASULUI
‎Cere supunerea poporului din Wealas?
‎- După cât ai ajutat Mercia? ‎- Am de ales, Uhtred?
‎- Mi-a dus fiul în Winchester. ‎- Îl ține ostatic?
‎Când iei fiul, iei un viitor rege.
‎- Sunt silit să-i fac pe plac. ‎- Îi voi spune că e de neîngăduit!
‎Rege Hywel, îți jur ‎că nimeni nu vă va batjocori credința.
‎Profeții noștri ne-au dat de veste.
‎Un saxon ne va îngenunchea ‎ca să-și clădească țara.
‎Țara asta nu e doar saxonă.
‎Aldhelm, du-mă la el! ‎O să pun capăt tărășeniei.
‎Oprește-te! Înapoi!
‎La o parte! Regele l-a convocat pe Uhtred.
‎Rege Aethelstan!
‎Măria ta!
‎Să vorbim între patru ochi!
‎- Nu trebuia să vii pe glia mea. ‎- Ți-ai încălcat cuvântul.
‎M-ai umilit precum mi-ai umilit tatăl.
‎Te ajut să vezi că ești pe calea greșită.
‎- Îl urmezi pe Ingilmundr… ‎- Îl urmez pe Domnul.
‎Chiar vrei să convertești danezii?
‎- Ai uitat ce e respectul? ‎- Danezii vor asta.
‎- Cei de la curte mi-au mulțumit. ‎- Mulți nu vor, știi asta. Mereu ai știut.
‎- Până și Alfred i-a respectat. ‎- Eu am mai multe păcate de căit.
‎Ingilmundr spune asta? Îți spune ‎și că ești blestemat fără îndrumarea lui?
‎Am văzut bărbați fermecați ‎de așa-zișii soli ai zeilor.
‎Mi-a fost prieten de nădejde.
‎Călărește pe cine vrei,
‎dar nu cădea pradă ‎celor flămânzi după putere…
‎Cine spune asemenea mojicii?
‎- Nimeni. ‎- Cine minte?
‎- Nu s-a zis nimic. ‎- Aldhelm e iscoadă…
‎- Ce s-a spus, cine a spus și de când? ‎- Nimeni n-a spus nimic.
‎Mie de tine îmi pasă.
‎Aethelstan, ești un om bun, ‎dar inima ți-e blajină.
‎Ingilmundr vrea putere ‎pentru el și frăția lui.
‎- Minciuni și infamie. ‎- Nici vorbă. Te înstrăinează de ai tăi.
‎Tu te înstrăinezi de regele tău! ‎Căci vrei coroana pentru tine.
‎Au început sfințirea pământului ‎și vor să îl binecuvântezi.
‎Da, sigur.
‎Pe regele Northumbriei îl lăsăm să cugete.
‎Nu năzuiesc să fiu rege..
‎Voiesc doar să te ocrotesc.
‎Cum l-ai ocrotit în Aegelesburg ‎de ai ajuns să fii bătut de niște țânci?
‎Ce povețe să ia de la un bărbat ‎dezarmat de un băiețan?
‎Northumbria are nevoie ‎de un războinic cu vână.
‎Se zvonește ‎că Anlaf e aici și că pradă așezările.
‎Să nu crezi că te va cruța ‎doar pentru că aveți aceiași zei!
‎Ține-l aici! În zori va jura credință!
‎O să-i ceri ajutorul într-o zi.
‎Toți capii familiilor se sting…
‎iar fiii lor le iau locul.
‎Ingilmundr te-a declarat ‎dușman al Domnului,
‎deci adepții lui te vor mort.
‎Aethelstan nu va îngădui asta.
‎Tocmai de aceea Ingilmundr a plecat, ‎ca să se spele pe mâini de asta.
‎Unde merge?
‎Pe aici!
‎În sus, apoi roată. Nu sunt străjeri.
‎El e bărbatul cu pricina.
‎Ce ai vorbit cu păgânul?
‎Călăreți în zare!
‎Nu vă apropiați și spuneți cine sunteți!
‎Stăpânul Ingilmundr. Uhtred m-a trimis.
‎A rămas în Eoferwic ‎pentru a jura credință regelui.
‎- M-a rugat să vă apăr. ‎- De cine?
‎De războinicii-lup, ‎care au debarcat lângă Derwent.
‎Deschideți poarta!
‎Nu da ordinul!
‎Adu-ți aminte câte am împărtășit!
‎Te-ai îndepărtat de tine, Aethelstan. ‎Am luptat împreună…
‎Dar tu împroști noroi despre mine ‎și uneltești cu Uhtred.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎Mi-ai întors spatele, Aldhelm.
‎Mi-l întorc și eu.
‎Stăpâne Ingilmundr, aduci vești bune ‎despre îngenuncherea lui Uhtred.
‎M-ai însoți spre sud ‎pentru a-i fi martoră?
‎A fost un drum anevoios până aici. ‎Îngăduiți-ne o zi de odihnă!
‎Stau de mult în Bebbanburg.
‎Nu e un loc unde vrei să prinzi rădăcini.
‎- Au fost preveniți! ‎- Acum!
‎V-am întrecut pe drum.
‎De azi nu mai ai nicio putere ‎asupra lui Aethelstan.
‎Sabia mea!
‎Încă mai crezi în Valhalla.
‎Aethelstan ține la tine. ‎Nu o să ne dezbin mai tare. Lasă-l jos!
‎Creștinilor, săriți! ‎Cine e Domnul vostru? Uhtred sau Hristos?
‎Bebbanburg nu va fi dezbinat de credință.
‎Sculați-vă, proștilor!
‎Dă-i veste regelui!
‎Vrem pace cu Northumbria ‎și respectarea hotarului.
‎- Fără convertire silită. ‎- Sigur.
‎Un preț mare.
‎- Se va îndupleca? ‎- Să sperăm!
‎Nu mai ține așa de mult ‎la prieteniile sale.
‎Binecuvântezi un suflet nedemn.
‎- Domnul să te răsplătească! ‎- Amin!
‎INSULA MAN
‎ADUNAREA REGILOR
‎V: REGELE ORKNEYULUI
‎VI: REGELE SHETLANDULUI
‎Aethelstan își trădează prietenii.
‎E orbit de dorința ‎de a fi monarh peste toate pământurile.
‎Într-o zi va ataca și Shetlandul. ‎Și pe tine, Orkney.
‎Va înfige steagul Britaniei ‎în ce a fost al strămoșilor voștri.
‎Nu.
‎Nu se încumetă să iasă în larg. ‎Saxoni ai uscatului.
‎Îi ținem noi departe.
‎Nu asta voiesc, ci să îi cotropim și noi.
‎Scoția refuză.
‎Nu ne aliem cu păgânii ‎când nu am fost amenințați.
‎Creștinii nu aleg războiul.
‎Vine războiul.
‎Trebuie doar să-ți alegi tabăra.
‎Domnul fie cu tine!
‎Piatra a fost dată la o parte, ‎ca în pildă.
‎Numai un înger ar fi putut.
‎Pe aici! Haideți să vedeți comorile!
‎Domnia ta!
‎Vești din Eoferwic?
‎A consimțit?
‎Nu am vești. ‎Aethelstan s-a întors în Winchester.
‎Să zicem că e semn bun!
‎Fără umbra lui, ‎poate va vedea totul mai limpede.
‎- Ce te-a adus aici? ‎- Sătenii căutau argint păgân.
‎- Acum spun că e un miracol. ‎- Faceți-i loc regelui Northumbriei!
‎Ți-am mai spus. În ochii lor, ești rege.
‎Crezi că speră că vor păstra ei jumătate?
‎Sigur din Bebbanburg l-or fi luat.
‎Sunteți prizonierii regelui Aethelstan.
‎Domnia ta!
‎Ne-au întins o capcană.
‎Pui rămășag?
‎Domnia ta, îmi pare rău!
‎Prizonierul a spus că voi arde în iad ‎dacă nu o fac.
‎Nu voi porunci deschiderea porților.
‎Zău? Un dar din partea regelui.
‎- Aethelstan a făcut-o? ‎- Asta merită trădătorii.
‎Deschide porțile sau îți ucid tatăl!
‎- Supune-te și va fi cruțat! ‎- Nu deschide!
‎- Îl omor în fața ta. ‎- Nu deschide!
‎- Tu alegi. ‎- Osbert! Nu deschide!
‎În lipsa ta, tată, eu poruncesc aici.
‎- Așa că vom deschide. ‎- Nu!
‎Nu!
‎Jos sabia!
‎Mișcă!
‎Nu!
‎- Unde e Aethelstan? ‎- Cu răbdare.
‎Adu-mi-o pe domnița Eadgifu!
‎Vino!
‎Pot să merg singură.
‎Hai! Omoară-mă!
‎Vei fi dusă în comunitatea din Lindisfarne ‎pentru a-ți ocroti virtutea.
‎Ai călărit păgânul?
‎Mărturisește!
‎Mărturisesc…
‎că m-am rugat să mori în chinuri.
‎Păcat. Ar fi trebuit să încerci ‎cât ai avut prilejul.
‎Fiul tău va fi dus în garnizoana mea.
‎- Îl pregătim pentru luptă. ‎- Nu. Te rog.
‎- Mișcă! ‎- Și fiul tău.
‎Nu. Edmund e din spița lui Alfred. ‎Nu are ce căuta în zidul de scuturi.
‎- Mă voi îngriji de el. ‎- Te rog.
‎Fiul lui Uhtred sprijină Wessexul.
‎Cu tine am alte socoteli.
‎- Mă aruncă în mare? ‎- În veci n-am știut ce are de gând.
‎Nu pedepsiți Bebbanburgul! Cu mine luptă.
‎În altă parte luptă el.
‎Ce noroc că ne aflăm ‎aproape de hotarul cu Scoția!
‎Nu tăbărî aici! Vei pierde sute de oșteni!
‎Vei isca un război lung.
‎Regele nu are urmași de ocrotit. ‎Asta îl face viteaz.
‎Apară-ne fiii! Nu lupta cu el! ‎Predă-te! Nu face nimic nesăbuit!
‎- Aldhelm nu te-a trădat. ‎- Toți m-ați trădat.
‎Toți așa-zișii mei prieteni.
‎Jură acum, în fața Bebbanburgului, ‎și te voi cruța.
‎- Nu. ‎- Atunci nu-mi dai de ales.
‎Aethelstan!
‎Nu pot.
‎- Îți ofer… ‎- Nu.
‎Luați tot de pe el!
‎Te izgonesc de pe glia mea, ‎vei trăi în surghiun.
‎Altfel îți omor fiul.
‎Cine îi dă veșminte sau merinde ‎îmi va fi dușman.
‎Pleacă!
‎Înainte să îmi piară mila.
‎Întoarce-te! Mai e vreme.
‎Scoțienii nu sunt primejdioși.
‎Așa doar îți blestemi soarta, rege.
‎Izbăvirea de păgâni e o strădanie justă.
‎Dar să răpui alți creștini e mare păcat.
‎- Oștenii nu vor luptă. ‎- Poate îmi trebuie alții mai buni.
‎Poate îl chem pe fiul tău.
‎Măria ta!
‎Aethelstan a atacat așezări din șes.
‎Nu ne poate ataca fără ripostă.
‎Îi spun lui Anlaf ‎că te vezi cu el și cu ceilalți regi?
‎Ucigașul danezilor!
‎L-ai ucis pe Gelf, vărul meu, ‎la Beamfleot.
‎Dă de veste că l-am găsit!
‎L-am urât pe Gelf.
‎Du-l la rege!
‎- Unde mă duceți? ‎- Departe, în nordul insulelor.
‎INSULELE SHETLAND
‎- Pentru ce mulțumiți? ‎- Pentru bătălia măreață ce vine.
‎Anunță iarlul ‎că a ajuns regele Northumbriei!
‎- Toți sunt din Shetland? ‎- Și din Man și din Orkney.
‎Cu regii lor.
‎E cine se spune că e? Regele Northumbriei?
‎Da, el e.
‎- Nu sunt rege. ‎- Așa e.
‎Dar ai putea fi.
‎Stai jos! Ești printre prieteni.
‎Te alături păgânilor?
‎Aethelstan a încălcat amarnic pacea.
‎O pace pe care tu ai tocmit-o. ‎Faptele sale din satele din șes…
‎Dar cruzimea ta din Irlanda?
‎- Povești care seamănă frică. ‎- Nu am avut de ales, ne-am apărat.
‎Nu noi am iscat asta.
‎- Cum m-ați găsit? Cine e iscoada? ‎- Avem multe iscoade. Știm multe.
‎- Știm că Aethelstan te-a izgonit. ‎- Știm că e călărit ca femeile.
‎Poate așa e obiceiul la păgâni, ‎dar creștinii nu îngăduie asemenea fapte.
‎- El le îngăduie des, din câte aud. ‎- Așadar…
‎Întrucât avem același dușman…
‎îți cerem să ni te alături, ‎să faci parte din alianță.
‎- Împotrivește-te tiranului! ‎- Sunt sătul de bătălii.
‎Unde e războinicul de odinioară? ‎Nu tânjești după Valhalla?
‎Cunoști profeția, Uhtred?
‎Profeția poporului meu?
‎Regatele se vor uni împotriva saxonilor, ‎îi vor împinge în marea Kentului,
‎iar glia va reveni celor ‎din spița lui Arthur.
‎Așa! Năzuința unui bătrân.
‎- O fi adevărată. ‎- Și northumbrienii au o profeție.
‎„Șapte regi trebuie să moară.”
‎- Asta nu seamănă frică. ‎- Toți avem fii care să ne urmeze.
‎De vor muri șapte regi, ‎alți șapte le vor lua locul în acea clipă.
‎E adevărat. ‎Dacă zămislești un fiu, regatul dăinuie.
‎Un regat mistuit de război, da.
‎Atunci trebuie să socotim și altă cale.
‎Dacă nu voiești atâta vărsare de sânge.
‎Ucide un singur om!
‎Ucide regele care ne-a atacat.
‎Întoarce-te smerit la el!
‎Ai prilejul.
‎Cruță vieți ‎prin sacrificarea uneia singure!
‎Altfel ne rămâne doar războiul.
‎Șapte regi împotriva unuia.
‎Dacă Aethelstan a voit ‎să unească triburile…
‎a reușit.
‎De ce ne cauți aici?
‎Țelul tău e să întărâți Winchesterul.
‎- L-ai lăsat liber pe Uhtred. De ce? ‎- L-am trimis în misiune.
‎Ca să-ți omoare prietenul, regele.
‎Va fi ucis dacă va încerca.
‎Uhtred e mai iscusit decât tine.
‎Fie el îl atacă pe Aethelstan, ‎fie Aethelstan, pe el.
‎Nu contează.
‎Oricum ar fi, ne vom lupta ‎cu oșteni bătuți de soartă.
‎Ingilmundr, du-te în vest! ‎Se apropie clipa.
‎Astrid, fii cu ochii pe northumbrieni!
‎WINCHESTER ‎REGATUL WESSEX
‎Nu credeam că te voi revedea.
‎Măria ta!
‎În numele fiului meu, îți cer iertare.
‎Cruță-l!
‎Îți voi jura credință.
‎Atunci pun capăt surghiunului.
‎Dă-mi o sabie și pleacă!
‎Haide!
‎Fă-o!
‎Jur pe viața fiului meu.
‎Acesta e jurământul meu.
‎Ingilmundr e iscoadă.
‎El cu Anlaf adună regii ‎pentru a te doborî.
‎- Minți! ‎- E adevărul. Era în Shetland.
‎Le-a spus oamenilor lui Anlaf de mine. ‎Au voit…
‎Nu!
‎- E în Thelwael cu fiul tău! ‎- Le-a spus de tine.
‎Încă se roagă la zeii mei.
‎Ai un avantaj deocamdată. ‎Ingilmundr nu știe că l-am deconspirat.
‎Nu m-ar trăda niciodată. ‎Eu l-am trădat pe el.
‎- Nu. ‎- El e creștin, iar eu, păcătos!
‎Ți-a împuiat capul cu asta ‎ca să iști bătăliile.
‎- Ca să unească dușmanii. ‎- Nu!
‎Te rog, deschide-ți ochii! ‎Alianța lui e prea mare.
‎- Pământurile vor fi cotropite. ‎- Nu! Minți!
‎Minciuni sfruntate!
‎Aethelstan, rogu-te, ascultă-mă!
‎De ce te-aș minți?
‎- Pleacă! ‎- Aethelstan!
‎Pleacă! Pieri din fața mea! Străjeri!
‎Luați-l!
‎Potaie! Valea!
‎Am căutat prin păduri și văi.
‎Și iată-l! Înapoi în sânul avuțiilor.
‎Cică ne cauți.
‎Zeii îmi surâd ‎de mi-au dat asemenea camarazi.
‎Să găsim o cârciumă ‎și să ne facem socotelile!
‎- Cum m-ați găsit? ‎- Ea ne-a zis.
‎- Nu ne-ai chemat? ‎- A zis că vrei străjeri.
‎O daneză, din curtea lui Aethelstan.
‎Finan, n-am trimis vorbă.
‎Nu am poruncit să plecați.
‎- Stai aici și păzește porțile! ‎- Sigur.
‎Războinici-lup.
‎E mâna lui Anlaf.
‎Ingrith!
‎Unde e toată lumea?
‎- Eadgifu! ‎- Uhtred!
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Când am aflat de atac,
‎am venit să ajutăm răniții.
‎Dar nu putem ajunge la ei.
‎Unde e? Unde mi-e soața?
‎„Șapte regi trebuie să moară.
‎Șapte regi… și femeia iubită.”
‎Ingrith!
‎- Ingrith! ‎- Bărbații să ajute!
‎Tu, du-te sus!
‎- Mă aude cineva? ‎- Fii cu ochii după danezi!
‎Numai alinare le-am putut oferi.
‎Lui Ingrith i-au spus că se vor întoarce.
‎- Trebuie să ne apărăm. ‎- Nu înainte să salvăm captivii.
‎De când n-ați mai vorbit?
‎De trei zile.
‎Du funia acolo sus!
‎Haideți!
‎Trageți!
‎Acum!
‎Finan!
‎Unde e…
‎Nu!
‎Din pricina mea e tot.
‎Nu, Anlaf e de vină pentru suferința lor.
‎Nu lăsa asta să te înfrângă!
‎Suntem înfrânți. ‎Nu avem aliați. Am pierdut.
‎Trebuie să ne găsim curajul, ‎căci poate se vor întoarce.
‎Dacă rezistăm asediului, ‎Anglia are răgaz pentru a se pregăti.
‎Suferința noastră îi ocrotește ‎pe cei din depărtări.
‎Adevăr grăiește. ‎Osbert poate trece Marea Irlandei…
‎Marea Irlandei?
‎Ne trebuie cei mai buni cai. ‎Anlaf va întoarce privirile spre noi.
‎Ca să-l momească pe Aethelstan.
‎Vor debarca unde au oșteni. ‎Ingilmundr are garnizoană în Wirral.
‎Cu fiii noștri.
‎THELWALL WIRRAL
‎Ceva se coace.
‎Treci în căruță!
‎Cei cu sabia la gât ‎vor avea de luat o hotărâre.
‎O mie de corăbii se îndreaptă înspre țărm.
‎Unele au coborât ancora deja.
‎Într-o săptămână, ‎așezările saxone vor fi cotropite.
‎Ori luptați cu noi ‎împotriva regelui tiran, Aethelstan…
‎ori muriți.
‎Pentru regele Ed…
‎Nu te mișca!
‎I-am văzut, dar au plecat.
‎- Încolo! Departe. ‎- Mulțumesc.
‎Domnia ta.
‎Nicio veste din Thelwael.
‎Sihtric.
‎Domnia ta?
‎Acesta e gustul înfrângerii?
‎Regii războinici pe care i-am cunoscut, ‎Ubba, Cnut, Păr Roș…
‎toți au fost înfrânți ‎și i-au tras pe alții după ei.
‎Bătălia mereu colcăie undeva. ‎Războinicii nu mor în pace.
‎Ea a prevestit-o. ‎„Șapte regi trebuie să moară.”
‎Avem speranță.
‎În inima ta, nu ai voit să fii rege.
‎Cei care au scăpat ‎au vești despre fiul meu?
‎Până nu știu sigur…
‎e în viață.
‎Dacă va învinge cu ușurință, ‎poate Anlaf se va mulțumi cu Mercia.
‎- E roditoare… ‎- Nu va fi mulțumit.
‎Acum pradă ‎ca să distrugă visul unirii regatelor.
‎Năzuințele unesc oamenii ‎care înainte se dușmăneau de moarte.
‎Fără năzuințe, ne întoarcem în întuneric.
‎Amândoi am pierdut atât de mult!
‎Dar mă întreb…
‎Oare mai trăiesc?
‎Simți?
‎Da, trăiești.
‎La fel și tu.
‎Așadar, avem speranță.
‎Edmund?
‎Osbert?
‎Edmund?
‎L-am căutat pe Ingilmundr.
‎Ca să dovedesc că m-ai mințit.
‎Dar ai grăit adevărul.
‎Îi căutăm pe fiii noștri.
‎Adu-i pe Osbert și pe Edmund!
‎Osbert!
‎S-au pitit și n-au văzut masacrul.
‎Măria ta, ai eterna mea recunoștință.
‎N-am fost în apele mele ‎în ultimul an și, din toată inima…
‎Plătesc amarnic.
‎Am de înfruntat o mare alianță ‎la Brunanburh.
‎Regretele sunt de prisos.
‎Să vorbim doar despre bătălia ce vine!
‎- Osbert, ce ai aflat? ‎- Tabăra lor e pe o colină.
‎Și au șase armate.
‎Șapte armate se vor ciocni.
‎Nu voiesc să lupți pentru mine.
‎- Sunt de partea ta! ‎- Știu.
‎Salvează-te!
‎Du-ți fiul la adăpost!
‎Dacă nu scap cu viață, ‎vom avea un urmaș la coroană.
‎- Nu poți lupta singur. ‎- Nu îți îngădui să lupți!
‎Du-l de aici, părinte Pyrlig! ‎Du-i pe toți!
‎- E numai vina mea. ‎- Lasă-ne să te slujim!
‎Aethelstan…
‎- Asta nu e osândă. ‎- Știm amândoi că e.
‎E martiriu.
‎- Armatele lor sunt prea mari. ‎- Dar noi suntem scutiți.
‎- Dumnezeu ne îndrumă la adăpost. ‎- Nu e și dumnezeul meu.
‎Nu e lașitate ‎dacă nu lupți pentru cauze pierdute.
‎Ba e. Oricum s-ar sfârși, ‎eu voi ști că m-am ferit.
‎Vei purta bătălii…
‎când vei fi rege.
‎Regele cui, mamă?
‎- Vom face zidul. ‎- Nu.
‎- Osbert! Ești pregătit? ‎- Mereu.
‎Pyrlig, mi-ai spus odată ‎că salvarea Angliei e soarta mea.
‎Eu nu așa am cumpănit, ‎dar nici nu mă omor după profeții.
‎Dacă soarta ta e să-l aperi pe Edmund?
‎Poate el va uni Anglia. ‎Poate el va fi un rege demn.
‎Niciun rege nu o va uni.
‎Asta văd eu acum.
‎Nici Edmund, nici Eduard, nici Alfred. ‎Nici măcar Aethelstan.
‎Alfred năzuia la un popor unit.
‎Pentru asta am luptat ‎cu oștenii mei de pretutindeni.
‎Dacă nu ne e scris să unim Anglia,
‎ci să facem din englezi o singură putere?
‎Un conducător și danez, și saxon ‎ar putea uni poporul.
‎Pornim!
‎Nu trebuie să spun că-s englez, nu?
‎BROMBOROUGH ‎WIRRAL
‎Când îi auzi, ‎îți vine a crede că au izbândit deja.
‎Să ne croim drum! Dacă vrem victorie, ‎trebuie să fim în prima linie.
‎- O să îi atacăm în stânga. ‎- De ce?
‎De ce în stânga?
‎Sunt mai slabi. ‎Cei mai mulți țin sabia în dreapta.
‎Am luptat alături de Uhtred de multe ori. ‎Va găsi o cale.
‎Tu!
‎- Unde ai găsit aia? ‎- În Aegelesburg, pe cinci arginți.
‎Îmi îngădui?
‎O dau la schimb.
‎Asta valorează mai mult, are și granat.
‎Schimb înseamnă că tu o iei pe aia, ‎iar eu, pe asta.
‎Nu sunt comandantul vostru.
‎Sunt doar un om care a dus multe bătălii.
‎Pe unii v-am mai condus.
‎Azi, vă sunt alături ca oștean.
‎Dar, rogu-vă, îngăduiți-mi ‎să vă călăuzesc pe câmpul de luptă!
‎Poziția noastră ne face vulnerabili,
‎dar copacii din stânga ‎ne vor da un avantaj nevăzut de dușman.
‎Îi putem înfrânge…
‎dacă rămânem uniți.
‎- Așa scap de mahmureală. ‎- Mireasma subsuorilor.
‎Da. Poate ne-au mirosit și au fugit.
‎- Poate. ‎- Cine mi-a atins dosul?
‎- Dumnezeule! ‎- Iisuse!
‎Cam mulți, nu?
‎Uhtred?
‎Uhtred!
‎- Cum îi înfruntăm? ‎- Vezi sacii?
‎Dă-i oștenilor din prima linie! Hai!
‎Scutul sus numai în ultima clipă!
‎Fiți stăpâniți și liniștiți!
‎- Nu le arătați urmă de tulburare. ‎- Domnia ta! E aici.
‎Acum vine. Însuși tiranul.
‎Ai isprăvit?
‎- Du-te cât mai în spate! ‎- Da.
‎Zid de scuturi!
‎BĂTĂLIA DE LA BRUNANBURH
‎ANUL 937
‎- Sunteți pregătiți acolo în spate? ‎- Da!
‎Le-am făcut spovedania.
‎Când vă cer să vă retrageți…
‎o faceți.
‎Când veți vedea copacii din față, ‎va fi vremea.
‎Crezi că ne va ieși?
‎Dacă nu, noi nu vom apuca să aflăm.
‎Aveți nădejde în mine! Și urmați-mă!
‎Zid de scuturi!
‎Zid…
‎de scuturi!
‎Înapoi!
‎Se retrag? Înainte să atacăm?
‎- Înapoi! ‎- S-au prins că au pierdut.
‎Prilej de bucurie!
‎Înainte!
‎Îi mulțumesc Domnului pe care Îl slujesc,
‎căci nu ne-a înzestrat cu teamă, ‎ci cu putere,
‎dragoste și minte țeapănă!
‎Amin!
‎Înapoi!
‎Scuturile sus!
‎În formație! Atacați!
‎Scârnăvii saxone!
‎Pyrlig!
‎Nu!
‎Pyrlig!
‎Doi pași! Un pas! La porunca mea!
‎Să sperăm că va merge!
‎Doi pași în spate!
‎Înapoi!
‎Un pas înapoi!
‎Se retrag! Sunt ca învinși.
‎- Găsiți-l pe rege! ‎- Găsiți-l pe rege!
‎Înapoi!
‎Pentru Shetland!
‎Pentru Orkney!
‎Înapoi!
‎- Tot așa! ‎- Tot așa!
‎Înapoi!
‎Apărați linia!
‎Înapoi!
‎Ne cotropesc dacă mai dăm mult înapoi.
‎Ce fac de-a lungul flancului?
‎Dă de veste ‎că Aethelstan e în fața noastră!
‎Înapoi!
‎Se mută linia. Îi învăluim.
‎Aethelstan e în linia scoțienilor.
‎Atacul rât de porc!
‎Înapoi!
‎Rât de porc!
‎Anlaf! Oprește-te!
‎Tot înainte!
‎Îl caută pe Aethelstan!
‎Înapoi!
‎Zidul nu va ține!
‎Aethelstan, ține linia!
‎Cât o mai ținem așa?
‎Mai avem puțin.
‎Au spart linia lui Aethelstan!
‎Nu mai putem ține!
‎Înapoi!
‎Tot înainte!
‎Domnia ta!
‎Apărați-l pe rege!
‎- Aethelstan! ‎- Copacii, domnia ta!
‎Am mutat flancul!
‎- Dă semnalul! ‎- Da, domnia ta!
‎- Ceva e putred. ‎- Am fost mutați.
‎Faceți loc!
‎Uhtred a dat semnalul.
‎La atac!
‎În spate!
‎- Vânați-le regii! ‎- E o capcană!
‎Fiul meu!
‎Nu!
‎Străjeri!
‎Retragerea!
‎Scoțieni! Retragerea!
‎Aethelstan!
‎Pyrlig?
‎Cinci regi au scăpat teferi în acea zi, ‎însă fiii lor,
‎din Orkney, Man, Shetland, ‎Strathclyde și Scoția,
‎nu au izbutit.
‎Fiecare om de aici ‎și-a lăsat urmașul pe câmp.
‎Așteptăm.
‎Îi atacam când se retrag ‎și ne luăm neamurile.
‎Nu mai fi nesăbuit, Anlaf!
‎Shetland?
‎Nu mai vărsăm sânge!
‎Orkney, trebuie să luptăm!
‎Pentru ce să mai luptăm?
‎Îmi trebuie o corabie, ‎ca să plec în Irlanda!
‎Și tu?
‎Domnia ta!
‎Uhtred!
‎Finan!
‎CEL MAI MARE MĂCEL DE PE ACEASTĂ INSULĂ,
‎CU CEI MAI MULȚI OȘTENI ‎UCIȘI DE TĂIȘUL SABIEI.
‎CRONICĂ ANGLO-SAXONĂ
‎A fost doar prefăcătorie?
‎Grăiește adevărul!
‎Vei mărturisi ‎când te vei afla în fața Domnului.
‎Mi-ai ajuns la suflet.
‎- Dar iubirea față de popor a biruit. ‎- Eu te-am ales pe tine.
‎Poate că zeii mei sunt mai puternici.
‎Atunci de ce eu trăiesc…
‎și tu urmează să mori?
‎Numai proștii voiesc ‎să descâlcească destinul.
‎Uhtred!
‎- Fiul meu e în viață? ‎- Da.
‎Și Bebbanburg e al nostru.
‎- Îl vom clădi din piatră. ‎- Avem un viitor roditor înainte.
‎Rămâi cu noi, Uhtred!
‎- Și dușmanul? ‎- Am izbândit.
‎Cinci fii de regi ‎zac morți pe câmpul de luptă.
‎- Cinci regi fără coroană. ‎- „Șapte regi trebuie să moară.”
‎Profeția e greșită.
‎Cu Eduard din Wessex, sunt doar șase.
‎Oi fi eu al șaptelea?
‎Cronicarii vor iscăli ‎despre izbânda ta, Uhtred.
‎Nu voiesc să fiu în istoria voastră.
‎Voiesc să fiu onorat în Valhalla ‎pentru că m-am ținut de cuvânt.
‎Nu ai luptat cot la cot cu mine.
‎Ci ai luptat pentru mine.
‎Ai condus când eu n-am putut.
‎Și m-ai iertat…
‎când am fost de neiertat.
‎Ai salvat speranța unirii.
‎Dacă va veni vremea, se va înfăptui.
‎Am făgăduit.
‎Dacă te vei dovedi a fi un rege demn…
‎îți dau Northumbria.
‎Au murit oameni în numele englezilor.
‎În onoarea lor, vom întemeia Anglia.
‎Dar nu fără tocmeală.
‎Trebuie să juri că nu te vei însura.
‎Fără urmași.
‎Dreptul lui Edmund la coroană ‎va fi de netăgăduit.
‎Mulțumesc.
‎Mă învoiesc la acest jurământ.
‎Atunci supușii tăi vom fi.
‎Vei domni asupra Wessexului, ‎Merciei, Angliei de Est…
‎și Northumbriei.
‎Pământurile mele se vor numi…
‎Anglia.
‎- Trăiască regele! ‎- Trăiască regele!
‎Trăiască regele Angliei!
‎Mergi în odaia ta!
‎Nu mă jeliți!
‎- Mi-a fost scris să cad în bătălie. ‎- Nu vei muri, domnia ta.
‎Eu mă voi prăpădi primul, ‎dar sunt sănătos tun, așadar…
‎Așadar…
‎destinul guvernează totul.
‎Au murit șapte regi?
‎Cronicile nu au însemnat ‎dacă Uhtred s-a stins sau nu.
‎Dar noi care l-am cunoscut
‎știm că e cel mai măreț războinic ‎din vremea noastră.
‎Un om care a întemeiat un regat.
‎Aethelstan a domnit 15 ani.
‎E considerat primul ‎și cel mai mare rege al Angliei medievale.
‎Danezii au continuat invazia,
‎până a fost cucerită ‎de urmașii lor normanzi în 1066.
‎Însă fortăreața de la Bebbanburg ‎e de neclintit și în ziua de azi.
‎CASTELUL BAMBURGH ‎NORTHUMBERLAND - ÎN PREZENT
‎Subtitrarea: Cătălina Vod