Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
În 1897, o goeletă rusă a fost închiriată să transporte o încărcătură particulară
constând din 50 de lăzi de lemn, din România în Anglia.
Când corabia a ajuns la destinaţie, era abandonată.
Corabia se numea Demeter. Şi asta-i povestea echipajului ei.
Bazată pe jurnalul căpitanului din romanul Dracula.
Sergent, o corabie a apărut brusc odată cu furtuna.
Dumnezeule!
Hai!
Whitby, Anglia
Fletcher?
Domnule, am urcat să văd dacă mai trăieşte cineva.
Şi?
Ce-i asta?
Jurnalul căpitanului.
Acest jurnal e o mărturie
şi un avertisment.
Şi dacă te găseşte, Dumnezeu să te ajute,
deşi a abandonat-o pe Demeter.
Am încercat să-l oprim.
Dacă noi n-am reuşit,
Dumnezeu să aibă milă de sufletele voastre.
Nu pot să mă întorc, domnule.
Hai!
Ultima călătorie a lui Demeter
Traducerea şi adaptarea din limba engleză: profesor Luca Octavian
Resincronizarea: SPteam @ www.speedapp.io
Cu patru săptămâni mai devreme
Domnule! Aşezaţi-vă! E rândul dumneavoastră.
Hai, trezeşte-te!
Să ne întoarcem acasă.
Oppa!
Şase iulie,
am acostat în Varna, Bulgaria.
Nu cutreiera departe, Toby. Nu stăm mult.
N-o s-o fac, bunicule. Promit!
Echipajul nostru avea câţiva oameni lipsă.
Căpitane!
Şi l-am însărcinat pe domnul Wojchek
să rezolve asta înainte să luăm încărcătura.
Demeter caută echipaj până în Anglia.
Renunţ.
Auziţi bine, oameni buni!
Demeter are nevoie de trei marinari apţi de muncă.
Cu destinaţia Londra. Plătim în aur.
Sunt apt.
Şi puternic ca un bou.
Cine eşti, băiete?
Clemens!
Te îmbraci ca un om educat. Unde ai fost la şcoală?
La Universitatea Cambridge.
Mânuiesc bine acul şi...
Am provizii dacă aveţi nevoie de un medic pe corabie.
Eu... A trecut ceva timp,
dar dacă nu, sunt familiarizat cu corăbiile.
Să înveţi despre corăbii nu-i totuna cu a le menţine să plutească.
Ce a învăţat vreodată marinarul dintr-o carte
care să-i facă un bine cât de mic când s-a pierdut pe mare?
Astronomie, cred.
Poţi pierde o hartă maritimă. Poţi pierde o busolă.
Dar nu poţi pierde stelele, nu-i aşa?
N-am întâlnit niciodată un englez aşa grăbit să se întoarcă în Anglia.
Să plece de îndată ce ajungem la el, fără îndoială.
Avem nevoie de un echipaj puternic, nu de pasageri.
Eu?
Tu!
Nu, nu dumneata.
Ce zice?
El spune că nu pot să rămână.
Pe naiba nu pot!
Avem nevoie de ei sau o să pierdem fluxul.
Spune că ei trebuie să plece înainte de apusul soarelui.
Ce prostie e asta?
Linişte toată lumea!
Pentru oamenii tăi.
Plecăm acum.
Oamenilor!
E mai mult decât am plătit ca să aduc blestemata de marfă aici.
Ce a spus la sfârşit?
Călătorie plăcută sau descotorosire bună?
Noroc!
Hai, trageţi!
Trageţi!
Hai, trageţi!
Trageţi!
Hai, trageţi!
Trageţi!
Daţi-i drumul! Daţi-i drumul!
Toby!
Eşti bine, băiete?
Toby?
Domnule Wojchek, ţineţi-l pe omul ăsta!
N-ai spus niciodată nimic de dragoni.
Ştiu semnul ăsta.
E un semn rău.
Ai fi putut să-l omori pe băiat.
Nu dau doi bani pe dragoni!
Păstrează-ţi aurul, şarpele Diavolului.
Dumnezeu să vă păzească pe toţi.
Fie ca EL să apere corabia.
Fie ca EL să apere echipajul.
Eşti bine?
Eşti rănit?
- Mulţumesc, domnule Clemens! - Da, sigur.
Părăsim portul într-o oră.
Dacă se dovedeşte că minţi când spui că ştii ce să faci pe o corabie,
o să te arunc personal de pe ea, astronomule.
Mulţumesc, domnule!
Larsen, pune în mişcare grămada asta împuţită de gândaci!
L-aţi auzit pe domnul Wojchek!
Olgaren, stivuieşte lăzile alea.
Hai!
Bun băiat!
Parâmele! Pregătiţi velele de la prova!
Trageţi ancorele!
Faceţi asta repede!
Trageţi!
- Trageţi! - Dă-mi un curs!
Cu toată greutatea asta se mişcă ca un porc gras.
Vedeţi grinda aia de acolo, de sus?
Acolo îi spânzurau pe piraţi şi răzvrătiţi.
Aţi văzut vreodată un om cu adevărat mort, domnule Clemens?
Eu da!
- Chiar? - Să vă arăt corabia.
Cabina căpitanului, uşa aceea mare.
Acolo sunt o mulţime de hărţi şi desene,
dar căpitanului nu-i place să mă ţin de prostii.
Ăsta e Huckleberry.
Dar noi îi spunem doar Huck.
Bună, Huck!
Asta-i cala.
Tot ce-i acolo are destinaţia Londra.
Dacă-i vreo problemă bateţi în lemn aşa.
Sau ca să semnalezi schimbarea străjii sau dacă cerul arată groaznic.
Poţi să o auzi de la cuşete
până la căpitan, într-o noapte senină.
Jur!
Am auzit.
Da, cred că da.
Aici mâncăm.
Asta era odată o navă de cherestea, construită în mod tradiţional.
Dar acum toţi vor nave cu aburi.
Căpitanul spune că nu-i nicio plăcere în corăbiile din metal.
Ei bine, asta-i treaba cu progresul, nu-i aşa?
Nu ţine cont de plăcerea căpitanului tău sau a altcuiva.
Demeter e o corabie bună. Fără îndoială.
Faceţi cunoştinţă cu echipajul meu, domnule Clemens.
Cu cât le mâncăm mai repede,
cu atât mai puţin rahat trebuie să curăţ.
Huck! Ştii regulile.
Şi aici sus e bucătăria.
- Joseph! - Da?
El e Clemens.
E doctor. Unul adevărat.
Mâncăm la şase bătăi de clopot... Nici mai devreme, nici mai târziu.
Nu te apropia de bucătărie.
Şi n-o să slujesc niciun om care ia numele Domnului în deşert.
- Vrea să spună ultimul. - Vreau să spun toţi.
Ştii cine este Sfântul Nicolae?
Sfântul protector al marinarilor.
Ei bine, nu eşti un păgân.
Mulţumesc Domnului pentru micile favoruri!
Toby, condu-l la locul lui!
Şi scoate-l afară pe idiotul ăsta din bucătăria mea.
Huck!
Pe 6 iulie,
am terminat de preluat marfa...
Bumbac turcesc, zece barili de petrol
şi lăzi particulare cu destinaţia Londra...
cu nouă persoane.
Un echipaj de cinci, un doctor al corăbiei,
doi prieteni, bucătar şi cu mine, căpitanul.
Vânt bun.
Echipajul are moral bun.
Îmi spun Johnny spânzuratul...
Totul-i bine, căpitane.
Mergem cu aproximativ 12 noduri către nord-est.
Cârma se abate puţin, dar se va stabiliza.
12 noduri?
O să ajungem la Londra cu mult înainte de 6 august.
Da, domnule!
De dragul echipajului, am face mai bine să reuşim.
Deja găsesc moduri să cheltuiesc bonusul.
Sfânta familie
Deci aşteptaţi băieţi, aşteptaţi
Ei spun că mi-am spânzurat mama...
Am hotărât că asta va fi ultima mea călătorie, domnule Wojchek.
O să cumpăr o căsuţă în Irlanda.
Lui Toby o să-i placă la ţară.
Şi i-am promis fiicei mele că n-o să las aerul de mare
să-i ştirbească viitorul.
Am de gând să-mi ţin promisiunea.
O să aranjez să-mi fii succesor
ca şi căpitan al Demeter de îndată ce ajungem la Londra.
Domnule, eu...
Eşti un marinar bun, domnule Wojchek.
Corabia nu putea cere un om mai bun ca să-i conducă echipajul.
Afară, băieţi, afară
Ei îmi spun Johnny spânzuratul
Aşa că spânzuraţi, băieţi, spânzuraţi.
800 de lire sterline, opt oameni,
fără partea căpitanului şi a secundului,
Fac în jur de...
Şaptezeci şi cinci de fiecare.
- Şaptezeci şi cinci? - O să
mă bărbieresc cum trebuie şi-mi iau o jiletcă cu coadă.
Doamnele engleze iubesc cozile.
Aproape... Aproape la fel de mult cum mă iubesc pe mine.
Daca ţi le pui peste faţă, poate.
Da, da, da, da!
Voi sunteţi cei amuzanţi, nu-i aşa?
Voi ce-o să faceţi cu banii voştri?
Sufletul generos va fi îmbogăţit,
şi cel care udă va fi şi el udat.
Deşi pe Domnul s-ar putea să nu-l deranjeze
dacă pur şi simplu m-aş uda singur.
Şaptezeci şi cinci!
Ştii ce-o să fac?
Acelaşi lucru pe care-l faci mereu, Petrofsky.
O să găseşti cel mai apropiat bordel şi o să-ţi petreci următoarea lună
cufundat pâna la gât în...
Domnule Abrams, vă rog!
Scuze, căpitane!
- Am uitat de flăcău. - Am aproape nouă ani.
Oricum ştiu ce-i un bordel.
Ştii?
Da!
E un loc în care plătim femeile să-şi scoată chiloţii.
Iubesc copiii!
Da, da, da, da!
Păi, nu-i aşa?
Destul de aproape, flăcăule.
Destul de aproape.
Ei bine, şi dumneata, domnule Clemens?
- Domnule? - Carta noastră a fost de acord
să plătească un bonus considerabil
pentru sosirea în avans a încărcăturii sale la Londra.
Faceţi parte din echipaj,
ceea ce înseamnă că câştigaţi partea unui membru al echipajului.
Cum aveţi de gând să o cheltuiţi?
Poate o cămaşă nouă?
Ei bine, din păcate tot ce-mi doresc în viaţa asta,
nu se cumpără.
Adică?
Să înţeleg lumea asta.
Cu cât o văd mai mult, cu atât are mai puţin sens.
Lumii îi pasă puţin de sens, domnule Clemens.
Poate nu-i menită să fie înţeleasă
ci mai degrabă experimentată şi acceptată.
Poate.
Dar trebuie să ajung în miezul ei.
Şi să înţeleg de ce
lumea are înăuntru atâta bunătate şi totuşi...
Nu asta e ce-şi doresc toţi bărbaţii?
În adâncul sufletului.
Ei bine, la naiba, are dreptate.
Atunci o să iau eu partea lui.
Ce naiba-i asta?
Toby. Uită-te la animale.
Toby?
Ce a intrat în ele?
Probabil e doar vremea.
Pot simţi că vine o furtună.
Toby, ajută-mă cu asta!
Asta ar trebui să le liniştească.
Ce a fost asta, domnule Clemens?
Adu-l pe căpitan, băiete!
Spune-i că a căzut ceva în cală.
Rămâi cu mine!
Hai!
- Ce mama naibii? - Ea era sub punte.
Un pasager clandestin.
Un pasager clandestin care o să moară
dacă nu o îngrijim corespunzător.
Vrei să o ajuţi?
Cine ştie ce fel de boli infecţioase de la şobolani are...
- Căpitane! - Ce vă trebuie?
Corpul ei e infectat.
Trebuie să încerc o transfuzie.
- Ce bolboroseşti? - O transfuzie de sânge.
Are nevoie de sânge ca să lupte împotriva infecţiei.
Glumeşti!
Mă ajuţi sau îmi stai în cale şi trebuie să plec.
În orice caz, te rog să te implici
şi să-ţi faci treaba.
Ea va supravieţui până dimineaţă, dar trebuie să continui
cu transfuziile până când nu mai are sânge infectat.
Am făcut tot ce am putut.
Atunci poate că se va trezi la timp să ne vadă
aruncând-o în valuri.
Lăsăm pasagerii clandestini în grija lui Poseidon, întotdeauna am făcut-o.
Nu i-am salvat viaţa fetei astea doar ca să văd cum îi pui tu capăt!
Măcar daţi-ne drumul în portul următor.
Daţi-ne?
Văd cât de loial sunteţi, domnule Clemens.
Dacă ne oprim, pierdem bonusul.
Şi n-o să renunţ la bonus
pentru dumneata sau destrăbălata dumitale bolnavă!
Coborâţi tonul, domnule Wojchek!
Controlaţi-vă limbajul!
Aş prefera ca ultima mea călătorie
la cârma lui Demeter
să nu fie pătată de moartea unei tinere.
Clandestine sau nu.
Atelierul de tâmplărie va fi transformat
în locuinţă pentru tânără. - Mulţumesc, domnule!
Şi veţi împărţi doar propriile dumneavoastră raţii
cu pacientul dumneavoastră, domnule Clemens.
Toby!
O să ai grijă de ea pentru mine?
Oricine încearcă să o vadă, vii să mă iei,
sau pe căpitan, imediat, înţelegi? - Da!
Bine, atunci. Continuă! Eşti un băiat bun.
Vă faceţi tot felul de prieteni,
nu-i aşa, domnule Clemens?
Femeie pe navă. Semn de rău augur.
Ghinion.
Oamenii n-or să fie fericiţi.
Oamenii nu trebuie să fie fericiţi, nu, domnule Olgaren?
Trebuie doar să ducă corabia asta la Londra, nu?
Încerc să te ajut, fiule. Continuă să spuii vorbe din astea.
Poate ea va reuşi să ajungă la Londra, dar...
dar presupun că tu o să înoţi.
Bate dacă ai nevoie de mine.
Protejează ţevile.
- Înţelegi? - Da!
Aici sunt pretutindeni insule şi stânci.
Deci suntem în Marea Egee, da?
În zori e Mediterana.
E vreme bună, nu?
Grecia ar trebui să fie la tribordul nostru.
Domnule Olgaren?
Olgaren?
Iisuse Hristoase!
Ai văzut?
Nu a trecut nimeni pe acolo?
Ce să văd? În afară de noi, nu-i nimeni pe punte.
E ceva acolo.
Cineva.
Ce...
Doamne, Huck!
Toate animalele?
Oricine ştie de actul ăsta odios
să facă un pas înainte sau o să fie mai târziu înlănţuit.
Fata...
Nu era în stare să facă ceva de genul ăsta,
şi domnul Wojchek poate confirma asta, chiar dacă n-ar dori.
Da.
În privinţa asta are dreptate.
Ea nu avea nevoie de asta. O ştim cu toţii.
Ghinion, femeie la bord.
Face vremea să se schimbe, animalele să înnebunească.
Câinele a fost sfâşiat.
Poate că a devenit turbat şi a fost împuns de
unul din animalele mari care l-a atacat.
Crezi că Huck a făcut asta?
Să sfâşie animalele?
Nu! E un câine bun.
L-ai auzit pe om.
Rabia. Ghinionul, asta-i tot.
Continuăm, aşa cum facem mereu.
Dacă ăsta-i un focar, va trebui să acostăm în port.
- Căpitane... - Nu! Nu, nu, atunci nu obţinem bonusul.
Ce vrei să spui? Atunci pierdem bonusul.
Nu putem opri în port. Nu!
Domnule Clemens, o boală de felul ăsta,
s-ar putea transmite la un om?
Nu!
Turbarea nu poate fi transmisă la un om fără să fie muşcat.
Aruncaţi carnea!
Imediat!
Presupun că spunem rugăciunea Domnului
pentru restul călătoriei noastre peste varză şi cartofi.
V-aţi prostit cu toţii?
Nu rabia a deschis cuştile animalelor.
Şi sunt doar doi oameni pe corabia asta
cu care n-am mai navigat până acum:
drăgălaşa din magazia de scule
şi negrul ăsta sălbatic care pretinde că e doctor.
Poftim?
Repetă!
Nicio persoană n-a făcut asta.
Răul e la bord.
Un rău puternic.
Anna!
Asta miroase a dracului.
Toby?
Huck a fost un câine bun, fiule.
Îmi pare rău!
Nu era vorba doar de Huckleberry.
I-am promis căpitanului că...
Era treaba mea să am grijă de ele.
De animale, vreau să spun.
Eu... Eu i-am promis căpitanului.
Toby...
Uneori lucrurile merg prost, indiferent ce promisiuni facem.
Bine?
Sunt pe lumea asta lucruri pe care nu le putem controla,
dar facem tot posibilul.
Da!
Mulţumesc, domnule Clemens!
Continuă!
Cerul e furios.
Cerul nu simte nimic, prietene.
E vorba de precipitaţii şi presiunea aerului,
la fel de cunoscute ca şi funcţionarea acestei corăbii.
Am văzut ceva aseară.
E ceva nefiresc la bord cu noi.
Domnule Olgaren, mi-e teamă că nu cred în superstiţii.
Cred în ştiinţă şi în natură.
Şi în Sfântul Nicolae,
din moment ce Joseph nu vrea să-mi dea mâncare altfel.
Păstrează ştiinţa pentru tine.
Ţi-am văzut aseară faţa în întuneric.
Ochii tăi.
Ai văzut-o şi tu, la fel ca mine.
16 iulie.
<iVremea a fost rea în ultimele trei zile şi toţi oamenii sunt ocupaţi cu velele.
Doctorul navei noastre continuă
să-i administreze regulat transfuzii pasagerului nostru clandestin,
deşi starea ei rămâne neschimbată.
Mâncarea se împuţinează,
oamenii se descurajează,
şi acum după Capul Matapan,
avem de călătorit mai mult de două săptămâni.
O cheamă Anna.
Ea ţi-a spus asta?
Ea s-a trezit?
Domnul Olgaren m-a învăţat puţin limba romani.
Ea vorbeşte uneori şi nişte engleză.
Ea n-a spus prea mult asta dar...
Nu cred că visează foarte frumos.
Ea repetă la nesfârşit un cuvânt.
Hrană.
Nu poţi să dormi?
Atunci ai observat şi tu.
Şobolanii.
Încă e linişte.
Verificam cămara. Au plecat cu toţii.
Au plecat? Ce vrei să spui cu au plecat?
Asta spun. Au plecat.
Erau mereu cam vreo duzină în atelierul de tâmplărie,
scârţâind, zgâriind.
Ei bine, dacă... Dacă Huck s-a turbat,
poate, înaintea animalelor, i-a alungat...
Ai putea arde corabia asta până la chilă, domnule Clemens,
şi şobolanii s-ar cuibări pur şi simplu în cenuşă.
I-a alungat ceva.
O corabie fără şobolani,
aşa ceva e contrar firii.
Abrams?
Face un fel de glumă proastă.
Idioţii se joacă, nu?
Abrams?
De unde naiba ai venit?
Petrofsky?
Cuţitul a fost găsit aici?
Şi cârma era legată?
Petrofsky trebuie să fi fost beat.
A alunecat pe punte şi a căzut peste bord.
Imediat după ce a sângerat pe toată puntea?
Şi ce făceai la miezul nopţii?
Când te-am găsit aveai cuţitul lui în mână.
Desigur. L-am omorât.
Şi am reuşit cumva să nu
mă murdăresc cu tot sângele pe care-l vezi că pătează scândurile,
apoi am sunat clopotul de alarmă să mă reclam.
E destul de genial, nu-i aşa, domnule Wojchek?
Caz foarte clar.
Căpitane, am examinat leşul câinelui.
N-a fost ucis în cămară, ca celelalte animale.
Avea pe gât urme de muşcături. Toate animalele aveau.
Ce anume sugeraţi, domnule Clemens?
Nu ştiu, domnule,
dar arterele lor erau spintecate, şi atunci ele...
El e aici.
Trebuie să coborâm de pe corabia asta! Acum!
Toţi! Trebuie să coborâm de pe corabia asta!
Domnule Clemens, stăpâniţi-vă pacientul!
- Acum! O să ne omoare pe toţi! - Te rog! Anna, te rog!
- Anna, te rog! Te rog! - Ne omori pe toţi!
Coboară din corabie.
Căpitanul o să spună câteva cuvinte din Biblie,
şi ne vom împăca cu lucrurile.
Nu-i suficient lichior la bord ca să-l facă pe Petrofsky
îndeajuns de beat încât să cadă... - Domnule Abrams!
Nu o s-o ascultăm pe fată şi ceea ce tocmai a...
N-o să-mi mai petrec timpul discutând altceva
în afară de starea corăbiei astea şi vreme.
Aţi înţeles, domnule Abrams? Treceţi la treabă!
18 iulie.
Oamenii au raportat dimineaţa
că cineva din echipaj, Petrofsky, lipsea.
I-am pus pe oameni să cerceteze amănunţit corabia.
Asta după ce Olgaren a mărturisit
că văzuse ceva ciudat în nopţile anterioare.
Transfuziile astea de sânge
ar trebui să-ţi ţină infecţia sub control.
Deci, ce încercai să ne spui acolo?
El e aici pe corabie.
El a fost mereu.
El?
Bine!
Nu pot să te ajut dacă nu vorbeşti cu mine
şi nu-mi spui ce s-a întâmplat, de ce te-am găsit sub punte.
În satul meu se vorbeşte de un rău
care trăieşte în munţii de sus.
Un castel mai vechi decât oricare din noi.
- Rău? - Un rău care are înfăţişare de om
când vrea să-şi ascundă adevărata natură.
Şi noaptea se hrăneşte cu sângele nevinovaţilor.
Am trăit întreaga viaţă în umbra castelului acela.
Ştiam că bătrânii, ei...
Au făcut târguri pentru siguranţa oamenilor noştri.
Ai fost dată acestui omului ăsta?
- Nu-i un om! - Atunci, un animal?
Nu, nu-i nici vreun animal fără minte.
Nu fă greşeala asta.
Noi îi spunem Dracula.
Şi tu... Tu crezi că el te-a adus la bord?
De ce?
M-a adus aici să se hrănească.
Doamne, Dumnezeule!
El e aici, domnule Clemens.
Lucrul care are înfăţişarea unui bărbat.
Noaptea, ne bea sângele,
şi el e pe corabia asta.
Ceea ce înseamnă că n-o s-o părăsim niciodată.
Femeia,
pare inofensivă, dar...
De când a venit la bord, mă întreb dacă...
Dacă n-ar fi fost mai bine să o dăm pur şi simplu oceanului.
Dar apoi mă gândesc la fiica mea.
Are cam vârsta ei şi...
E deşteaptă şi... Şi frumoasă.
Olgaren?
Ce s-a întâmplat? Ţi-am auzit ciocănitul.
Ciocănitul meu?
Nu, te rog!
Trageţi, nenorociţilor!
Trageţi!
Abrams!
Unde naiba-i Larsen?!
- Larsen! Larsen! - Larsen! Larsen!
- Olgaren! - Larsen!
Larsen!
- Larsen! - Larsen!
Larsen!
Asta e!
Olgaren, unde-i Larsen?
Olgaren!
Iată-l!
Ţine-l!
Băieţi!
24 iulie.
Corabia pare oarecum condamnată,
deja un om mai puţin la intrarea în Golful Biscaya
cu vreme cruntă în faţă.
Şi aseară, al doilea om pierdut şi altul rănit.
O accidentare ciudată.
Toţi oamenii sunt panicaţi de frică.
Suntem pe mare de 18 zile.
Cel mai apropiat port e Anglia.
Trebuie să ne punem încrederea în Dumnezeu şi să mergem înainte.
E rece ca gheaţa.
Face zgomote şi se mişcă, dar nu i se deschid ochii.
Ca şi cum nu se poate trezi din vreun vis.
Dar ce s-a întâmplat cu gâtul lui?
Şi ce făcea în greement?
S-ar fi putut întâmpla orice.
Poate i s-au înfăşurat nişte parâme în jurul gâtului.
Nu! Nu, nu, nu!
Asta arată ca o muşcătură.
Arată la fel ca muşcăturile pe care le-am văzut la animale,
aceleaşi muşcături care au distrus fata din atelierul de tâmplărie.
Crezi că asta a făcut-o vreun diavol?
Cum spune ea?
Eu...
Nu cred.
- Bine! - Dar cineva a făcut-o.
Şi asta e real şi e la bord,
fie că alegem să o credem sau nu.
De acum,
vreau doi oameni la fiecare strajă, înarmaţi.
Fără excepţii.
Cercetaţi corabia, domnule Wojchek.
Nu doar încărcătura.
Peste tot!
Bine, Toby!
Ai o sarcină importantă.
Un căpitan...
E la fel de bun ca ocheanul lui.
Pot să am bază în tine să-l faci strălucească pentru mine?
Dacă e prea mult să...
Nu!
Vreau să spun nu, domnule.
Pot să o fac, jur.
Bun băiat!
Mă întorc curând.
Încuie uşa, Toby!
Nu-mi place asta.
Apune soarele şi el o să vină.
Bună?
Domnule Olgaren, v-aţi trezit!
Domnule...?
Domnule Olgaren?
Domnule Olgaren, vreţi să plecaţi, vă rog?
Vă rog!
Asta înseamnă toate catargele.
Alte lovituri de maestru, domnule Clemens?
Auzi asta?
Ce?
Doamne!
Ajutor!
Toby! Toby!
Olgaren?
Ajutor!
Toby!
Toby?
- Toby! - Deschide uşa!
Deschide uşa, Toby!
Toby?
Deschide uşa!
Toby?
Deschide... Toby! Toby!
Toby!
- Toby! - Toby!
Nu pot ajunge la lacăt.
Toby!
- Toby! - Toby!
Toby! Toby!
Mişcă-te!
- Toby! - Toby!
Toby!
Toby?
Toby! Toby!
Doamne!
O să fii bine, băiete.
Totul o să fie bine.
Domnul Clemens o să aibă grijă de noi.
1 august.
Trebuie să fi trecut de Strâmtoarea Dover.
Încă cinci zile până la Londra.
Pare că Dumnezeu ne-a părăsit
şi plutim în derivă către un destin groaznic.
Doamne ajută-ne!
El e supărat.
De parcă posedat.
- Posedat de bestia aia? - Nu, nu!
Cel puţin nu aşa cum crezi.
E precum o otravă sau...
O infecţie.
O infecţie?
Ca niciuna din cele pe care le-am mai văzut.
Pot să o simt.
Olgaren?
Mă auzi?
Pot să aud tot.
Marea.
Vântul.
Sângele care-ţi curge prin vene.
Arde.
Arde? Poate are nevoie de apă.
Arde.
Olgaren?
Arde.
Arde! Arde!
Arde!
Pentru numele Domnului!
Spune cineva ceva?
Ce naiba i s-a întâmplat?
Te-am avertizat.
V-am avertizat pe toţi, nu-i aşa?
E o pedeapsă pogorâtă pentru păcatele noastre.
Petrofsky, un criminal.
Olgaren, un ţigan păgân.
Un stricat, o desfrânată.
Şi chiar din Gomora...
Vrei să taci naibii, imbecilule!
Abrams, ia straja de dimineaţă.
Şi, Joseph, tu o să-l schimbi când el va...
Copilul ăla va fi următorul care se va scula din morţi.
Sângele negru al Satanei care-i pompează pervertire prin vene.
Mânia lui Dumnezeu a venit peste corabia asta ca Iona...
Taci!
Ai grijă de provizii.
Orice era în Olgaren...
E corect să presupunem că e în băiat.
Are aceleaşi simptome.
Dar transfuziile tale de sânge au salvat-o pe fată.
Nu pe Toby.
El e mai mic. E mai slab.
Rana era mai gravă şi pierde mai mult sânge.
Doar...
Nu ştiu. Cred că...
Cred că ar trebui să începem să discutăm...
Continuă!
Priveşte-l în ochi când o faci.
N-am vrut să spun asta. N-am vrut să spun asta.
Trebuie să fie ascuns aici. Dacă îl putem găsi,
cred că putem descifra un mod de a-l salva...
Eşti sigur că te gândeşti la băiat?
Du-te în patul tău.
În ritmul ăsta rămânem fără oameni pentru strajă.
Anna!
O să deschizi lăzile, nu-i aşa?
Da!
Întoarce-te la magazie şi încuie uşa.
Suntem cu toţii prinşi în capcană pe aceeaşi corabie, domnule Clemens.
Aţi uitat că are nevoie de hrană pentru că m-aţi salvat?
Vin cu tine.
Chestia asta a ucis majoritatea echipajului.
Atunci imaginează-ţi ce-o să facă dacă îl lăsăm să ajungă în Londra.
Să mergem!
Dacă-l găsim pe diavolul tău, o să-l omoare gloanţele?
De generaţii mi-a controlat satul.
Crezi că am vreo idee cum să-l omor?
Nu mi-au plăcut niciodată armele.
Vreau să ai...
Să vedem. 6 iulie.
Marfă privată expediată pentru Abaţia Carfax din Londra.
Nu spune proprietarul.
I-a spus lui Iona şi el a fost cruţat.
El a fost cruţat.
În strâmtorarea mea, am chemat pe Domnul
şi El m-a ascultat.
din mijlocul Locuinţei morţilor am strigat
şi Tu mi-ai auzit glasul.
Căci m-ai aruncat în adânc,
în inima mărilor.
- De ce Londra? - Pentru că în ţara mea,
nu a mai ramas nimeni cu care să se hrănească.
Traducerea şi adaptarea din limba engleză: profesor Luca Octavian
Subtitrări-noi Team
Să începem cu asta.
Murdărie.
Nu-i nimic altceva decât murdărie.
Nimic.
Asta arată diferit.
Uite!
Am găsit unde doarme diavolul.
Am plâns,
şi Tu mi-ai auzit vocea.
Doamne...
Doamne!
Barca de salvare de la tribord a dispărut!
O vezi, Abrams?
Nu! Nu-i nimic aici.
Nimic!
Nu!
Domnule, n-aţi auzit?
Aţi fi fost un căpitan bun, domnule Wojchek.
Dacă am fi văzut Londra.
Domnule Wojchek!
Ce mai face Toby? Să-i aduc nişte...
Ce naiba se întâmplă pe corabia asta?!
Căpitane Eliot!
Am...
Am înfăşurat corpul lui Toby în pânză, domnule.
Suntem un echipaj condamnat, domnule Clemens.
Pe o corabie condamnată.
Nu ne mai planificăm cursul.
Diavolul de jos o face.
Şi ştim cu toţii unde plănuieşte să ne ducă.
În Iad, domnule Clemens.
Pe fiecare din noi, unul câte unul.
Căpitane?
Doamne...
Ia-l pe băiatul ăsta scump.
Să nu-i mai fie niciodată foame,
să nu-i mai fie niciodată frig...
Să nu se mai teamă niciodată.
Lumea asta e nemiloasă şi nepăsătoare.
Fie ca următoarea casă a lui Toby să fie mai bună.
Amin!
Aşteptaţi!
L-am văzut mişcându-se. Trăieşte!
Căpitane Eliot, băiatul nu respiră.
Nu-i bate inima. E mort.
Căpitane, ar trebui să vă aşezaţi.
Vă spun, e viu. S-a mişcat.
Căpitane Eliot, vă rog!
Nu!
Domnule Wojchek, pot... Pot să vorbesc cu dumneavoastră?
Avem un plan. Dacă putem...
Aţi văzut ce am văzut şi eu şi tot mai vreţi să planificaţi.
Ăsta nu-i Cambridge, domnule astronom.
De data asta, logica dumitale n-o să ajute.
Am fost unul din primii medici de culoare
care au absolvit Cambridge cu diplomă medicală.
V-am spus asta?
Ei bine, asta-i foarte frumos pentru dumneavoastră...
Am candidat la cele mai bune spitalele din ţară.
Mi se spunea imediat că acolo nu erau posturi disponibile.
Am luptat cu înverşunare pentru educaţia mea,
şi totuşi nimeni nu mă lăsa să o practic.
În cele din urmă, mi s-a oferit prin poştă un post.
Medic regal al regelui Carol I al României.
Numele meu, a ajuns cumva la ei.
Dar culoarea pielii mele, după cum s-ar părea mai târziu, nu a făcut-o.
Căpitanul Eliot m-a întrebat odată la cină
ce mi-am dorit cel mai mult.
I-am spus că vreau ca lumea să aibă sens.
Vreau ca lumea asta să aibă sens, domnule Wojchek.
Bestia asta...
Şi reţineţi-mi cuvintele, e o bestie...
Care şi eu, în adâncul sufletului, am nevoie să aibă sens.
Trebuie să ştiu de ce
e aşa cum este şi de ce face ceea ce face.
Şi apoi o să reamintesc că fiara care,
ca şi lumea, n-are absolut nicio putere asupra mea.
Şi apoi?
Şi apoi vreau să omor lucrul blestemat.
Dacă baricadăm cabina asta,
cu vântul ăsta suntem la o zi de Londra.
Nu mai pot naviga cu echipajul actual.
Ce, vreţi să aşteaptăm cu ochii în întuneric,
să fim serviţi la cină?
Fugea noaptea de armele noastre.
N-o să rişte un atac deschis.
- Fugea? - E...
Nu fugea.
Raţionaliza.
Raţionaliza?
Unul pe noapte.
Până ce ajungeam în larg şi nu mai puteam acosta.
S-a ascuns sub punte,
hrănindu-se până atunci cu Anna.
Dar acum ne-a adus exact unde vrea, nu-i aşa?
Cum a spus el, Londra e la doar o zi distanţă.
Nu mai are nevoie de noi.
Deci trebuie să-l omorâm înainte să ajungă pe coastă.
Să-l omorâm?
Nici măcar nu-l găsim.
Nu, nu putem.
De asta trebuie să-i întindem o capcană.
Trebuie să scufundăm corabia.
Cu el înăuntrul ei.
Să scufundăm Demeter?
Ai înnebunit?!
Ea are dreptate.
Să facem o ambuscadă şi să-l lăsăm pe corabia care se scufundă.
Apoi putem scăpa pe una din bărcile de salvare.
Dacă cursul e corect, ar trebui să putem ajunge la mal.
Asta-i casa mea.
Şi n-o să o distrug pentru chestia asta!
Am crescut pe o corabie, domnule Wojchek.
Exact ca asta.
Tata a fost marinar de punte toată viaţa.
Întotdeauna mi-a spus că...
Pe corabie, partea vie,
sunt oamenii de la bord.
Echipajele.
Poveştile.
Orice altceva e doar cherestea şi cuie.
Nu!
Asta-i casa mea!
Ea e a mea.
Eu o s-o fac.
Baricadăm cala,
ca să aibă doar o ieşire pe punte.
Pe măsură ce se lasă noaptea, Anna va fi la cârmă.
Când vine vorba de ea,
vom avea o şansă clară din cuibul corbilor.
Scufundăm corabia
şi trimitem fiara rănită într-un mormânt marin.
21 iulie.
Patru august.
Nu îndrăzneşte să atingă... Trebuie să-l duci pe Toby acasă.
1830...
Căpitane!
Nu, oamenii trebuie să ştie.
Jurnale. Trebuie să fie o mărturie.
Demet e pierdută, domnule.
Abandonăm corabia.
Abandonăm corabia?
Da, domnule!
În timp ce vorbim, domnul Wojchek face pregătirile sub punte.
Vom lăsa fiarei o corabie care se scufundă
drept cadou de rămas bun.
El vine la mine.
Îmi şopteşte în urechi.
Îl poate aduce pe Toby înapoi.
L-a luat. El îl poate aduce înapoi.
Căpitane, veniţi-vă în fire!
Ştiţi că nu-i posibil.
Toby...
Toby!
Trebuie doar să aduc Demeter până la ţărm.
Îmi pare rău, domnule Clemens!
- Nu! - Căpitane!
L-aţi văzut aşa cum l-am văzut şi eu.
În adâncul sufletului ştiţi că asta nu-i tot.
Uneori, când visez...
Îmi amintesc cine eram.
Înainte de el.
Dar cel mai adesea, mă gândesc la cutia în care m-a ţinut.
Cum de fiecare dată venea după mine şi îmi sfâşia trupul,
îi bea conţinutul,
murdăria pătrunzând în rana proaspătă,
umplându-mă.
Nu poţi scufunda Demeter.
Închipuie-ţi chipul lui Toby.
Zâmbetul lui, râsul lui.
Şi gândeşte-te la murdăria aceea umplându-l şi pe el,
pentru că asta face Diavolul.
El ia ceea ce-i bun şi ce iubeşti, şi el...
le foloseşte şi le deformează şi le face putrede pe dinăuntru.
În amintirea băiatului tău, nu-l lăsa să facă asta.
Eu o să...
O să duc corabia în larg.
Şi când pleacă în sfârşit...
Monstrul n-o să poată niciodată să ajungă la casa pe care o ştiam.
Pe care o ştia Toby.
Căpitane,
nu-i nevoie să rămâneţi la bordul Demeter.
Unde să merg, domnule Clemens?
Crezi că asta o să funcţioneze?
Trebuie!
Acolo e!
Coastele Angliei.
Şi se pare că bate o furtună.
Fii atent pe punte!
Nu văd nimic!
Linişte!
Nu trebuie să fii aici.
Poţi rămâne sub punte cu căpitanul Eliot.
Eşti în siguranţă.
Diavolul şi cu mine suntem conectaţi.
Eşti destul de inteligent încât să fi observat.
Îl simt.
Îl simt cumva.
Şi el o simte.
O să vină după mine.
Şi cât timp e concentrat asupra mea, ştii ce să faci.
Unde naiba este?
Ce este?
Ştie, domnule Clemens.
Doamne, Dumnezeule! Are aripi.
Vine!
Te rog, Wojchek! Wojchek, ajută-mă!
Pentru Dumnezeu, tai-o!
Wojchek!
Venim!
Nu! Pregăteşte barca de salvare!
Du-te!
Trebuie să ne grăbim! Suntem aproape de mal!
Avem nevoie de Wojchek! Şi de căpitan!
O să-i găsesc!
Dacă trebuie, tăiaţi parâmele dar eliberaţi-o!
Iartă-mă!
Wojchek!
Unde eşti?
Wojchek!
Anna!
Căpitane!
Vine! Vine!
Anna!
Căpitane!
Doamne!
Mă lepăd de tine, diavole!
Mă lepăd de tine...
Căpitane!
Domnule Clemens!
Spune-le, bine?
Spune-le că am rămas fidel...
Valorilor mele.
O s-o fac, căpitane. Vă promit!
Vrei să creadă că eşti un zeu!
Ştim amândoi că nu eşti!
Sângerezi ca oricare din noi!
Dormi în murdărie!
Te hrăneşti!
Mai presus de orice, te hrăneşti!
Vrei să... Să ne temem de tine!
În interior, ţi-e frică!
Ţi-e frică de ce e dincolo,
ca oricărui alt muritor!
Eşti în mintea mea.
În sângele meu.
M-ai condamnat la Iad!
Nemernicule!
Anna!
Anna, du-te la barcă.
Mie nu...
Mi-e fri... Frică de tine.
O să-ţi fie!
Mori, diavole!
Iisuse!
- Ce s-a întâmplat? - Fugi şi adu-l pe sergent.
Spune-i că o corabie încearcă să înainteze.
Coasta...
E atât de aproape.
E aproape.
Domnule Clemens!
Nu!
Nu, nu!
Nu!
Ştiam de zile întregi.
Îmi pare rău!
Încă o transfuzie...
Doar ar întârzia inevitabilul.
Amândoi o ştim.
Dar eu pot... Pot...
- Dacă aş... - Nu!
Nu vreau să devin...
Toată viaţa...
Oamenii mei,
Diavolul,
au ales pentru mine.
Eu aleg asta.
Nimeni altcineva.
M-ai salvat.
Şi dumneavoastră.
E despre corabia fantomă de la Whitby.
Fără supravieţuitori!
Dar dumneavoastră, domnule?
Doriţi The Dailygraph?
Luaţi ziarul de aici, costă doar doi penny.
Totul despre nava fantomă la Whitby!
Fără supravieţuitori!
Am ajuns la Londra.
Creatura vânează vieţi undeva în oraş,
dar ştiu unde zace să se odihnească în timpul zilei.
Abaţia Carfax?
Sunteţi noul proprietar?
Nu, domnişoară. Doar o caut.
Ei bine, ca să ajungeţi la mănăstire sunt câteva ore
de mers cu trăsura de aici.
Se întunecă pe mlaştini.
Daca aş fi în locul dumneavoastră, aş aştepta până dimineaţă.
Ştiţi, domnişoară, şi eu mă gândeam la fel.
Am văzut în sfârşit adevăratul întuneric
care locuieşte dedesubtul suprafeţei acestei lumi,
răul pe care nici ştiinţa nici judecata nu-l poate explica.
Cu toate astea, i-am văzut şi frumuseţea
şi pe cei dispuşi să dea totul ca să-l protejeze.
Aşadar, voi urmări fiara asta ticăloasă.
Şi jur pe cei care şi-au dat vieţile
că voi nimici pacostea asta
şi o voi trimite înapoi în Iad.
Traducerea şi adaptarea din limba engleză: profesor Luca Octavian
Resincronizarea: SPteam @ www.speedapp.io