Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
TROLLKARLENS ELEFANT
Snabbhet, mod
och en riktigt rejäl fisk är hjältens tre viktigaste verktyg!
Vänta nu. Det låter ju inte…
Snabbhet, mod och en rejäl…
Jag blev för ivrig.
Om jag ska berätta det här…
…får vi ta det från början.
Det fanns en stad som hette Baltese. Ni skulle ha sett den.
Och det får ni ju nu. Vad bra.
Där kändes allt möjligt eller till och med magiskt,
som när fontänen fick tokspel.
Kolla här!
Eller barnen med sin utstuderade, magiska…
Olämpliga…
Men tiderna förändrades, som alltid.
Och det var inte till det bättre.
Först kom Utrikeskriget,
och sen slutade människor i Baltese helt enkelt att tro.
Inget kändes möjligt eller magiskt.
Sen kom molnen.
Märkliga moln som aldrig lättade eller gav nån snö.
Stan körde fast, men det ska snart bli ändring på det.
Annars skulle det här vara en urtråkig historia.
Peter är föräldralös och uppfostras av en gammal soldat.
Soldaten vet allt om strider, lidande och fara,
så det är det han lär pojken.
Men pojken vet att det finns nåt mer.
Peter, andra barn har familjer, men som föräldralös har du en fördel.
Du kan ägna dig åt soldatlivet.
Lystring.
Här är dagens mynt.
Gå och köp fisk och bröd innan du marscherar.
Ju äldre bröd, desto bättre. Det ger starka tänder.
Och småfiskar som vänjer dig vid hunger.
-För vad är vi? -Soldater.
-Och vad är det? -Världen.
Och vad är världen?
Grym.
-God morgon, fru Taylor. -God morgon, Peter.
-Ska frun på opera ikväll? -Ja, det är mitt enda nöje i stan.
God morgon.
Peter, jag har sparat en riktig bjässe åt dig.
Du känner ju Vilna.
Ja, jag vet. Gammalt bröd och småfiskar.
-Se upp! -Nej!
Här har du den ynkligaste fisken.
Nej!
Se dig för.
Va?
"De djupaste och svåraste frågorna
som det mänskliga hjärtat eller skarpsinnet kan ställa
besvaras här till priset av ett mynt."
Ett mynt.
Jag måste få veta.
Oj.
Vilna Lutz blir arg om du återvänder utan mat.
Var kom du ifrån?
Hur vet du det?
Men vad vore jobbigast?
En dag utan mat eller ett helt liv utan vetskap?
Hon lever.
Vad?
-Hur kan du… -Ett mynt, en fråga. Var försiktig.
Min familj dog i kriget när jag var tre. Strider utbröt…
Strider utbröt. Vilna Lutz räddade dig och formar dig till soldat.
-Va? -Jag vet.
-När pappa dog var mamma… -Med barn. Jag vet det också.
Sergeant Lutz sa att hon och barnet dog vid förlossningen, men…
Men du minns.
Jag höll henne. Jag vet det.
Din syster?
Ja. Hon var så liten och hon…
Levde. Ja.
-Varför sa Vilna… -Nej.
Du får bara en fråga, så var försiktig.
-Får jag nånsin se… -Vänta! Tänk efter en stund.
Vilken är den rätta frågan, Peter?
-Hur hittar jag henne? -Precis. Mycket bra.
Och svaret är…
Följ elefanten.
-Du skojar. -Det är svaret.
"Följ elefanten"? Du fick våra matpengar.
Du valde att ställa en fråga.
-Du lurade mig! -Följ elefanten, så hittar du henne.
Det finns inga elefanter här!
Exakt.
Blir vi utan middag på grund av spåkvinnan?
Ja, men hon visste så mycket om oss! Jag…
Hur kan hon veta nåt om mig? Det gör inte ens jag.
Hon sa att min syster lever och att jag ska följa en elefant.
-En elefant? Din syster? -Jag vet.
-Du har alltid sagt att min syster… -Ska du börja nu igen?
Din stackars mamma och din syster… Båda dog.
Jag räddade dig. Mer kunde jag inte göra!
Men jag…
Översta hyllan. Köksskåpet.
En sagobok? Vem är Romain De Smedt?
Ge mig den! Han gjorde mig galen.
En soldat i mitt kompani. En bra man.
Han läste boken om kvällarna och tänkte på sitt hem och sin mamma.
För att råda bot på det stal jag De Smedts bok.
-Va? -Och det funkade.
Utan den trösten blev han arméns mest fruktade man.
-Än sen? -Med tröst följer oskuldsfullhet.
Och om man är oskuldsfull kan man aldrig bli soldat.
Peter, idag fick du höra en saga.
Lika osann som sagorna i boken!
Det finns inga elefanter här.
Om det gjorde det
skulle jag se dem direkt.
Hörde du?
Nåt slags tumult.
Ge mig kikaren.
-Det är bara katterna. -Kikaren, Peter.
Kikaren!
Otroligt.
Vad slugt.
Vilken smart strategi.
Men jag ser inget mönster.
Dags att marschera.
Seså. Marschera.
Fisken är liten, brödet hårt Alla vet att livet är svårt
Fisken är liten, brödet hårt Livet ter sig ofta svårt
Mjuka tassar.
Knivskarpa klor.
…ofta svårt.
Fisken är liten, brödet hårt Livet ter sig ofta svårt
Gurkmeja.
Allvarligt? Vid middagstid?
Jag fixar det.
Ursäkta? Peter?
Vi brukar slippa marscherandet vid middagstid.
Ja.
Men jag lade våra middagspengar på en spåkvinna.
Och vad sa hon?
Att följa en elefant som inte finns.
Ja…
Men tänk om det gör det?
Leo Matienne!
Min fru är trött på mina fantasier.
Den ska föra mig till min syster.
Peter! Marschera!
Ett barn ska inte hålla på och marschera.
Det angår inte oss, Leo.
Exakt samtidigt, på andra sidan stan, pågick en föreställning med…
Nej, inte han!
Öppningsakten med trollkarlen.
Tack så mycket.
Det går inte så bra.
Mystik och förundran!
-Ruter ess! -Nix.
Glädjeyrans ringar!
Nej!
Jag har ett sista trick.
Så bra!
Jag behöver en frivillig.
Madam, varsågod.
Snälla.
Slå er ner.
Kan vi få det överstökat?
KÄND TROLLKARL
Trollkarlen är inte så bra på magi,
men han förstår att det skulle kvitta om han var det.
Det avgör saken.
Han försöker sig på en trollformel
som kan återuppväcka hela Baltese.
Ett elegant, osynligt ögonblick av förändring.
Nu!
Han är som sagt inte så bra på magi.
Låt mig förklara!
Har du ett namn?
Men vad i…
-Vad hände med spåkvinnans tält? -Jag har inte sett nåt tält.
Kanske nån gång. Eller var det tvätt?
-Eller en hatt? -Toppen.
Vet nån var spåkvinnans tält är? Ett rött tält?
-…en elefant. -En elefant? Va? Vänta!
-Sa du elefant? Var är hon? -Inlåst. Trollkarlen också.
Det är precis som hon sa.
Vem då?
Elefanten är här.
Då är min syster vid liv!
Hon lever, fru Taylor!
Så underbart!
Elefanten är här!
ELEFANT!
En elefant?
Elefanten är här!
-En elefant… -En elefant!
-Ja! En elefant!
Jag visste det!
-Jag visste det. -Gjorde du?
Nej, men jag hoppades orimligt mycket.
Ibland räcker det.
Hon är inlåst nånstans, men jag måste hitta henne.
Jag kan muta folk, smyga mig eller slåss för att komma in.
Ja.
Jag kan hjälpa dig om du vill.
Hur då?
Jag talar med grevinnan,
så hittar vi på nåt tillsammans sen.
Menar du det?
Ja.
Sergeant Lutz?
Sir!
Sergeant Lutz!
Sir!
Elefanter? Sagor? Falska förhoppningar!
Nej.
Va?
Nej. En elefant är här!
-En elefant! -Det hjälper föga.
Men då är det ju sant.
-Min syster lever. Och jag minns henne. -Omöjligt! Hon dog vid födseln.
Nej! Jag minns.
Sir, har du nånsin ljugit för mig?
Vad menar du?
Att hon lever. Och jag ska hitta henne.
Ja.
Okej…
Och… lås upp!
Vad i hela…
Okej. Frihet!
Det där hjälper inte.
-Hallå där! Varför gjorde du så? -Det var inte mitt fel!
-Du drog upp mig! -Det var en olycka.
-Du lät en elefant krossa mitt ben! -Nej! Det skulle vara…
Liljor. Ja, en bukett liljor.
-Vad är det här? -Ingen aning! Ta genast bort det!
Backa, trollkarl!
Jag är underhållare!
Jag är inte road.
-Det är trick. -Nej!
Hur skulle jag kunna trolla fram en elefant när jag inte kan rymma?
Titta. Frihet!
Limabönor, som jag avskyr.
Du hör hemma bakom galler.
Och där ska du förbli.
Sträck på dig. Andas.
Rak, men artig. Stark, men respektfull.
Svettig och illamående.
Grevinnan är rättvis och klok. Och ingen minns när hon skrattade senast.
-Hon kan sjunga! -Kan hon det?
Kapten Matienne.
Tack, grevinnan.
-Jag undrar var elefanten är. -Å vems vägnar?
-Har en främmande makt kontaktat dig? -Nej, som kapten behöver jag veta.
Den är farlig! Vi vet inte var den kom ifrån.
-Den ska behandlas som en brottsling. -Va? Nej…
-Det kanske bara är början. -Va?
Andra varelser kan dyka upp!
Kameler! Kasuarer! Krokodiler!
Trollkarlen kan inte trolla bort henne.
Därför ska den förgöras!
Det är inte bestämt.
Är det stenens fel om den krossar ett fönster?
Vi talar om elefanter.
-Nej, om mord. -Elefanten begick ett brott.
Elefanten har inte gjort nånting!
Jag ska överväga saken.
Men kapten Matienne, stadens säkerhet måste tas på största allvar.
Kanske måste vi göra oss av med henne.
-Exakt! -Ja!
-Det är det enda förnuftiga. -Ja.
Nu får Leo en annan idé om hur elefanten kan räddas.
Kungen.
Han vet två saker.
Kungen har aldrig besökt Baltese.
…över muren och landa i vallgraven.
Omöjligt! Jag älskar det!
Och han gillar att bli road.
Att alltid bli road,
och aldrig ha tråkigt.
Du är underbar!
Vem vill ha fransk nougat?
Och en läkare. Sen provar vi igen. Lysande!
"En elefant föll ner genom taket, rakt ner på en dam."
Är det sant? Vi åker direkt!
Kungen!
Hans Majestät vill se elefanten!
-Kungen? -På väg hit?
-För elefantens skull? -Oj!
Sätt fart!
Et cetera!
-Peter, vad gör du? -Herr Matienne?
Jag skulle hämta dig. Jag lovade ju hjälpa dig.
Jag är väl…
Jag är inte van vid sånt. Att få hjälp.
Kom.
Oj! Arbetar du här?
Är det för elefanten?
Är allt klart, kapten?
Ja!
Det stämmer! Jag är kungen!
Nämen, alla är här! Det finns tilltugg!
Det här är livet!
Ja, jag vet! Jag hade velat vara där.
Det är hon.
Hör upp!
Och här har vi elefanten!
Du är här!
Oj!
Kära nån.
Hon är kolossal!
Oj. En sån syn.
Jag måste medge att hon är storslagen.
Ja, verkligen.
Hon verkar orolig.
Nåt är fel.
Ögat.
Håller kedjorna?
Skydda dem!
Skjut den!
Nej!
Sänk era vapen!
Peter.
-Peter! -Det gick bra.
Såja.
Kom.
Det är ingen fara.
Du.
Unga man.
Peter, frun.
Jag är så tacksam.
Kan du stanna och sköta om den?
Ska den bli kvar här?
Nej, tack.
Kaxig kille! Underbart!
Elefanten ska leda mig till min syster. Det är mitt öde.
"Öde."
Kan ni ge henne till mig?
Den är mycket farlig. Det är omöjligt.
Jag gillar omöjliga saker.
Peter kanske kan göra tre omöjliga saker i utbyte mot en?
Vi är här i tre dagar. Jag väljer ut tre omöjliga uppdrag,
och om han klarar dem och bevisar sitt mod och bla bla,
får han elefanten. Annars tar jag med mig den.
Jag vet inte…
Då säger vi så! Lysande.
Jag gillar det här stället!
Var vi än är.
Då så. Det första omöjliga uppdraget är…
…en strid!
-En strid? -Ja!
Vem gillar inte strider?
Och omöjliga strider är de bästa!
-Självklart. -Grabben är med på det!
Han har koll på elefanten, ödet och…
Okej! Imorgon klockan tolv möter han min tuffaste soldat.
Åh, nej.
Pistol eller sabel?
Då säger vi sabel! Vilken kille! Ge honom min sabel. Varsågod.
Om du inte dör, för då tar jag tillbaka den.
Har du tränat med sabel?
Nej. Bara med en sopkvast.
Kom till butiken, så lär jag dig.
Imorgon klockan tolv.
Coup d'arrêt!
Derobement!
Ja!
En garde!
Attack!
Motangrepp!
Ja!
-Jag blir bättre. Ja.
Galenskap. Hur ska han vinna?
-Men tänk om han gör det. -Tänk om?
Dina "tänk om" blir vår undergång.
Ursäkta, frun, men två ord kan väl inte vara så farliga?
Jo, i Leo Matiennes händer.
Tänk om vi satsade våra besparingar på dvärggetter.
Perfekta husdjur. Om de inte åt upp golv och väggar.
Tänk om vi importerade gods från Fjärran Östern.
-En bra idé. -Om inte getterna hade ätit upp allt.
Förutom silket.
Just det, silket.
Han tänkte ta livet av sig med det.
Det finns bevis för att fallskärmar kan funka.
-Har de funkat? -Nej.
Det har inte gått bra. Men tänk om jag hade blivit först.
Jag övar med skyltdockorna.
Han är duktig.
-Ihärdig och snäll. -Leo…
Men ingen älskar honom.
Säg det inte.
Och vi på våningen under, helt ensamma.
Vi har försökt och misslyckats.
Gud vill inte att vi ska ha barn.
Vad vet vi om vad Gud vill?
Snälla.
Mitt hjärta har redan krossats så många gånger.
Men hur ska världen förändras om vi inte ifrågasätter nåt?
Världen kan inte förändras. Den är som den alltid har varit.
Nej. Det vägrar jag tro på.
För här har vi Peter, som ber oss förändra den.
Attack! Coup d'arrêt.
BARNHEM FÖR FÖRÄLDRALÖSA FLICKOR
Adele, älskling!
-Är allt bra? -Jag drömde om en elefant.
Så underbart. Elefantdrömmar är särskilt rörande och betydelsefulla,
men jag måste erkänna att jag själv aldrig drömt om en elefant.
Elefanten skulle ta mig nånstans.
Men du hör hemma här, kära barn. Här är du skyddad.
-Från vadå, syster? -Från världen.
Jag har sett världen, Adele, och den är grym.
Så jag tog med dig hit,
långt bort från allt.
Jag döpte dig till Adele efter din mamma,
som är i himlen med din bror.
-Tror du att elefanter har namn? -Ja. Alla varelser har namn.
Precis alla.
Elefanten drömmer också.
Elefanten är med sin familj…
…och hör sitt namn.
Där känner de henne. Där älskar de henne.
Hon hör inte hemma här.
Allt verkar omöjligt.
Hej.
Såja. Ingen fara.
Ingen fara.
Vi träffades förut, med vattnet.
Det var jag.
Du kanske inte vet det än, men du ska leda mig till min syster.
Jag vet inte var hon är.
Först måste jag besegra kungens tuffaste soldat.
Men istället för det
kan du bara peka på den här kartan
och visa mig var hon är.
På kartan.
Visa mig på kartan var hon är.
Okej?
Okej.
Bara peka på…
Peka där min syster är.
Är du en magisk elefant som kan tala?
Kan du berätta var hon är?
Kan du tala? Säg det bara.
Säg det.
Kan du säga det?
Hörru!
Okej…
Jag får strida imorgon.
Bäst att jag fortsätter öva.
Tack.
-Vad händer? -En pojke ska slåss för elefanten.
Det är dags.
Hon lever.
Peter!
Posta breve och moulinet! Och kom ihåg vändningen.
Och här har vi din motståndare!
Åh, nej…
Lysande!
Det här är sergeant De Smedt!
De Smedt?
En jakt!
Ännu bättre!
Vad ska jag göra? Tänk!
De Smedt, har du pojken?
De Smedt?
Romain De Smedt, en soldat i mitt kompani.
Jag behöver boken!
Åh, nej!
Ge mig din största fisk!
Peter?
-Vad ska… -Ta den här i utbyte.
-Torsk! Magnifik och mångsidig! -Snälla!
Åh, nej!
Tack!
Ja!
Jag kom undan.
Jag kom inte undan!
Torsk!
Magnifik och mångsidig.
Otroligt.
Läget har förvärrats.
Befälsordningen är tydlig.
Jag måste infiltrera deras led.
Där är han!
Sergeant De Smedt!
Här är jag, sergeant!
Sergeant De Smedt!
De Smedt.
Här är jag, sergeant!
Vad är det här?
Peter, du är en soldat! Kom ihåg träningen!
Boken! Titta! Boken!
Min bok…
Då svepte magin in
och befriade draken från besvärjelsen
och så levde de lyckliga i alla sina dagar.
-Det var allt för ikväll, min lilla morot. -Snälla mamma. Bara en till.
Okej. Nåt kort.
Vad är det som pågår?
Jag har gjort saker…
I strid, menar jag.
Tror du att man kan förändras?
Jag besegrade dig i strid.
Så allt är möjligt.
Ja, Peter!
Hurra!
Ja! Peter!
Ja!
Otroligt att det funkade.
Ja.
Du klarade det första uppdraget.
Och du tappade bort min dyrbara sabel och förstörde en mördarmaskin.
"Hej", sa herr Gris. "Hej", sa herr Tupp.
Du är en underlig och farlig ung man.
-Jag gillar det. -Tack, sir.
Morgondagens omöjliga uppdrag blir…
…att flyga!
-Flyga? Men… -Flyga?
-Hur då? -Det skulle ju vara omöjligt.
Grabben slog ju Goliat. Och några har varit nära att lyckas.
Va? Jag…
Eller hur? Nära.
Vad bra.
Då möts vi på torget imorgon
och ser grabben flyga eller krascha.
Både och vore roligt. Om han tar fart och sen… pang!
Nej, naturligtvis inte.
Då så. Till dess…
Jag ska hämta vatten, lära mig att flyga
och ta dig härifrån.
Sen ska vi hitta min syster.
Elefanten förstår inte vårt tal,
men hon känner igen vänskapen i hans ansikte.
Hon mår inte bra,
men äntligen känner hon nåt som liknar hopp.
Och hopp kan spridas från en person till en annan.
-Han stack iväg som en blixt! -Jag vet! Jag såg!
Jag fick svärdet i utbyte mot en torsk.
-Nästa uppdrag blir kul. -Jag ska fixa en bra plats.
Han höll upp boken som en bibliotekarie!
-Ja! Vad väntar nu? -Vad som helst.
En elefant!
Syster! Det är en elefant!
-Bland hortensiorna? -I stan!
En elefant dök upp, som genom ett mirakel!
-Vi måste gå dit! -Nej! Vi håller oss borta från stan.
Det är farligt. Nåt kan hända.
Men min dröm… Det är ett tecken.
Jag tror inte på sånt.
Jo, det gör du.
Ja. Jag tror faktiskt på tecken.
Nåväl.
Förstår du inte?
Mina ben blev krossade!
Av en elefant!
Ja, hon kommer hit varje dag.
Varje dag.
Ser man på.
Förrädare.
-Mina ben blev krossade! -Hämta hjälp.
Av en elefant!
Jag vet. Dina ben blev krossade av en elefant.
Men för sista gången:
Jag försökte få fram en bukett liljor.
Erkänn att ditt trick krossade mina ben.
Det var en olycka. Jag skulle trolla fram en blombukett.
Liljor!
Sluta med det där! Sluta!
Peter…
Sluta, Peter! Sluta genast!
-Men… -Soldater flyger inte! Jag förbjuder det!
-Men jag… -Nej! Hör på nu!
Du hade tur med De Smedt, men att flyga…
Det är omöjligt.
Jag besegrade De Smedt. Jag kan flyga!
Det kommer att bli mos av dig.
Du kommer att dö som din syster.
Du ska få se!
Peter, vad är det?
Jag måste flyga imorgon, men hur ska det gå till?
Vilna säger att jag kommer att dö. Och så är det!
Det vet jag också!
Jag måste flyga imorgon.
Kom in. Du måste äta.
Så pratar vi.
Ät nu.
Vad kallas det här?
Gryta, raring.
Okej, nu till flygandet…
Håll dig nära mig.
Hej, sötnos.
När du har sett elefanten, återvänder vi hem till tryggheten.
Behöver du hjälp med väskan?
Skynda på nu. Seså.
Nu förstår du varför vi undviker stan, Adele.
Faror lurar överallt.
Peter.
Peter, var är du?
Hallå?
Jag borde ha behållit pojken.
Retirera till garnisonen.
Mot garnisonen!
Skynda på!
Spring!
Reträtt!
Hallå?
Hör på. Ni måste härifrån.
Vi ska till garnisonen.
Är deras mamma…
Ta barnen, så ses vi där.
Jag är soldat. Jag kan inte ta hand om en nyfödd.
Ta med pojken, då.
-Snälla! Jag klarar det inte ensam. -Okej. Men skynda dig.
Jag ska samla ihop saker åt barnet, så kommer jag sen.
Jag borde ha tagit båda.
Jag beklagar, vännen.
Jag ska skydda dig. Jag är soldat.
Peter.
…pojken med mig.
Garnisonen!
Är det nån kvar där?
Inga fler överlevande!
Vidare, syster! Fienden närmar sig!
Jag borde ha behållit pojken.
En ny dag.
Hallå, allesammans!
Ett nytt omöjligt uppdrag.
Och samma omöjliga kung.
Fin dag för en flygtur, va? Inte ett moln i…
Stryk det.
Det är faktiskt synd,
för med en solbränna blir jag oemotståndlig.
Jag är fortfarande kung, va? Inga kupper?
Skrattar hon aldrig?
Aldrig?
-Vadå? Aldrig nånsin? -Inte sedan hennes bror dog i kriget.
Kära nån.
Ja!
Elefanten skulle vara här. Ser du den, syster?
Håll dig nära mig.
Nej, stanna här!
Hur mår alla?
Ja, det är jag!
Okej. Nu ska vi få se nåt omöjligt. Var är killen?
Där uppe!
Det där känns osmart.
-Han klarar sig. -Ja. Visst.
Nej…
Nej!
-Vad är det? -Pojken snavade.
Nej!
Håll i dig!
Och nu ska jag flyga!
-Han tänker hoppa! -Det här var en fantastisk idé!
Jag ska hitta henne.
Nu, Peter!
Oj!
Jag visste det! Jag visste att han kunde flyga!
Ja!
Det är möjligt!
Du flyger, Peter!
Du flyger!
Vad är möjligt? Det är möjligt!
Det är möjligt! Peter!
Han flyger!
Peter!
Förlåt! Ursäkta!
Otroligt, Peter!
Hurra! Bra jobbat!
Peter!
Ja!
Okej, jag flög. Nu då?
Du har klarat det andra uppdraget, så elefanten är bara ett steg bort.
Fast det är jobbigt att äga en elefant. Mycket att städa. Men okej.
Det tredje omöjliga uppdraget…
Vänta lite.
Jag gillar ju stundens ingivelse.
Jag… inspireras i flykten.
På fantasins vingar.
Det var bara en ordvits…
Nej. Förlåt. Ingen fara.
Jag blir sån när jag ska säga nåt otroligt.
Okej, är du redo?
Det tredje uppdraget…
…är att få grevinnan att skratta.
Va?
Nu gör de det igen. Vet ni inte vad "omöjligt" betyder?
"O-", inte. "Möjl", mittendelen. Och så…
Inte vet jag, men det betyder omöjligt!
Killen är ju grym! Tror ni att ni är bättre?
Då kan ni hoppa från katedralen.
Kom ihåg det.
Sluta oroa er och hitta nån som kan köpa glass åt mig.
Helst pecankola.
Okej? Varför står vi kvar här?
Adele!
Kära nån.
Hej.
Det är jag, från drömmen. Minns du mig?
Jag är här. Kan du berätta varför?
Det nya uppdraget är omöjligt.
Hon skrattar aldrig.
Aldrig.
De kanske låter mig hoppa igen.
Jag kan skriva ett skämt.
-Ursäkta? -Du är nog bara inte rolig.
Visst. Och du är säkert jätterolig.
Ursäkta mig. Jag brukar inte vara elak mot andra.
Och jag brukar aldrig slå folk. Förlåt mig.
-Men jag… -Där är du ju!
Som jag har letat!
Är allt bra?
Ja, syster.
Då så. Nu har du sett elefanten.
Hejsan, frun.
Sa hon nåt?
Nej.
Så bra!
-Då kan vi åka hem. -Men…
Men först ska vi få oss en god natts sömn.
Jag blir förvirrad ibland, Peter, och rör till det.
Men du ska veta
att jag är helt säker på det jag ska berätta nu.
Du har rätt.
Hon levde.
Den lilla flickan levde.
Jag lämnade henne hos sköterskan.
Vi skulle mötas på garnisonen, men det inträffade en explosion.
Jag trodde inte att jag skulle klara av er båda.
Jag är soldat.
Vad vet jag om spädbarn?
Vi fattar såna här beslut
i kriget och i livet.
Det är ett ögonblicks verk.
Jag kunde ha räddat er båda.
Så blev det inte.
Och jag ljög,
för att inte göra det ännu värre för dig.
Förlåt mig.
Sir…
Såg du henne död?
Min syster?
Nej.
Då är allt möjligt.
Tja…
Du talade om omöjliga elefanter…
…och hade rätt.
Sir?
Du mötte en omöjlig motståndare
och stod som segrare.
Och idag
såg jag dig flyga!
Det är du, min pojke.
Du.
Du är det som är möjligt.
Ett uppdrag kvar.
Nå… Dra ett skämt.
En häst gick in på en bar. Om den kommer in?
Nej! Det är inte roligt.
Nej.
Ja.
Ja!
Ja, det är roligt!
Madam LaVaughn, jag ljög för er.
Äntligen erkänner du.
Nej, jag försökte inte skada dig eller trolla fram en elefant,
men jag tänkte inte på liljor.
När jag stod där på scenen inför er alla, var er misstro…
Den krossade mitt hjärta.
Som nu. Ni ser magi med era egna ögon. Saker uppstår ur tomma intet.
Visst, magin är slarvig och slumpmässig, men…
…ändå magisk.
Och ni säger: "Sluta", som om den är till besvär.
Vad har hänt här?
Den kvällen försökte jag förtrolla dig och alla andra
för att få er att tro på magi igen, och bry er om den,
för extraordinära saker är möjliga.
Om man tror!
Men det var dumt av mig att använda en så stark trollformel,
för jag är ingen bra trollkarl.
Jag satsade på mystik och förundran.
Men det blev katastrof.
Jag vet.
Du är orolig för uppdraget, men jag har ett bra skämt.
Jag fixar det. Lita på mig.
Hörru!
Du verkar inte ta mig på allvar. Jag är farlig.
Jag slog en jätte, hoppade från ett tak…
Okej. Vi kan fåna oss sen.
Nu måste vi koncentrera oss på uppdraget, men…
Jag längtar tills du är fri.
Vi ska ha så roligt och äventyra ihop.
Och hitta min syster.
Oj!
Är det din familj?
Peter!
Peter.
Vakna. Det är dags.
Alla är här. Det tredje uppdraget.
Det här blir intressant.
Du måste sakna dem jättemycket. Jag tänkte bara på min familj.
Men du måste hem till din.
Dags för det tredje omöjliga uppdraget!
Ska grabben vinna elefanten till slut?
Ja, det ska jag.
Om jag hör grevinnan skratta vid nåt tillfälle,
får du elefanten.
Varsågod.
Det var en bonde och en fiskare.
-De är ute på ett fält. -Bra start.
De hör ett lustigt kacklande och när de tittar mot dammen ser de en höna.
Hönan dinglar ett snöre
fram och tillbaka framför ansiktet
på en padda vid dammen.
Snöret rör sig än hit, än dit.
Fiskaren säger: "Varför tror du att den gör så?"
Bonden ser på honom och säger: "Ja, det kan man fråga sig.
Paddor nappar ju inte."
Där satt den! Vad roligt, Peter!
Jaha. Nu förstår jag.
Paddan nappar inte. Som fiskar…
Vänta. Det där är inte äkta.
Vad är vitsen om du inte tar det här på allvar?
Tyvärr, grabben.
Åh, Peter…
Nej.
Va? Nej?
Jag måste få ta henne,
för hennes skull.
Jag ville vinna henne för att hitta min familj,
men hon har blivit tagen från sin familj.
-Men din syster, då? -Hon kanske också har en syster.
Varför är min viktigare?
Jag vet att skämtet inte funkade,
men snälla. Elefanten bad inte om att hamna här.
Vi måste skicka hem henne.
Nej.
Du övertygade mig nästan. Men nej.
Du hade ett uppdrag, och hon skrattar inte.
Ta elefanten, så åker vi.
Nej!
Okej, jag vet. Det här är omöjligt.
Men tänk om det inte var det?
Tänk efter en stund.
Tänk på allt omöjligt du har gjort. Det är säkert en massa saker.
Har du nånsin gjort det ensam?
Självklart inte. Det vore absurt.
Peter stred, flög och trotsade en kung, och han känner sig kanske ensam.
Men det är han inte. Det är ingen. Kom ihåg det.
Åh, nej.
Okej. Du klarade det.
Allvarligt? Men det var ju elefanten.
Hon skrattar. Det var det jag ville.
Saker är bara omöjliga tills de inte är det.
Elefanten är din, Peter.
Va?
Vilken storartad seger! Hurra!
Ja!
Vi klarade det!
Hur får vi hem henne?
-En pråm! -Ett luftskepp!
Större elefanter kan bära henne! Det lät bra tills jag sa det.
Trollkarlen!
Vakna.
Pojken säger att elefanten måste hem.
Du måste trolla bort henne.
Du har sett mig i verket. Tur att det inte blev värre.
Elefanten borde vara hos sin familj.
Det är en fin tanke, men se dig omkring.
-Jag misslyckas bara! -Va?
-Det går inte! -Struntprat!
Du trollade fram en elefant.
Förstår du inte att det var startskottet på nåt?
På det du önskade dig.
Hörru, trollaren! Nu skickar vi hem henne!
Jag tror att du klarar av det.
Bara du kan ställa allt till rätta.
Syster!
Syster, snälla.
I min dröm skulle jag följa henne.
Jag tror inte på drömmar.
Jo, det gör du.
Jo, det gör jag faktiskt.
Nåväl.
Nåt är i görningen.
Jag måste ge mig ut i strid.
Oroa dig inte.
Såja.
Allt var annorlunda här förut. Det fanns ljus, liv och hopp.
En perfekt stad för att få en elefant att försvinna.
Det här är mitt hem,
men inte hennes.
Att förlora en vän är svårt.
Vi måste säga adjö nu.
Trollkarlen tog hit henne,
och jag tror att han kan skicka hem henne.
Tror ni?
Det är så vi kan uppnå det.
Snälla.
Tro är nåt stort och osynligt.
Den kommer över oss som sömn.
Vi kämpar emot fast vi inte ens vet varför…
…tills vi, precis som i sömnen, förlorar oss själva.
Vi stannar upp…
…och finner läkning.
Elefanten är borta!
Tänk att jag fick se magi!
Vad händer?
Titta på molnen!
-Det är magi. -Molnen skingras!
-Vad är det där? -Det är solen, raring.
Det är bra.
Vad vackert!
Solsken!
Du skulle följa henne till ditt öde.
Det här var viktigare.
Kom, Adele. Nu åker vi hem.
-Sir, du är ute! -Ja.
Soldaten?
Du var död.
Men…
Menar du att…
Pojken!
Peter.
Det här är min syster.
-Du är… -Tja…
-Jag vill bara säga… -Du lever! Du är här!
En familjemedlem!
Peter!
Härligt.
Ja!
Han hittade henne!
-Aj! Varför gjorde du så? -Inga fler hopp från tak!
Magin fungerade!
Jag beklagar det som hände, frun.
Kan ni förlåta mig?
Liljor!
Tack, min vän.
Se på stället nu.
Staden är återställd. Ser ni?
Du har varit här länge nu.
Ja, men när jag försöker ge mig av, känns det… helt omöjligt.
Då vaknade den magiska korallen och jagade bort ostronen. Den skrek…
"Försvinn, onda blötdjur! Försvinn!"
-Oj, vad läskigt. -Tack.
En hel familj blev till.
Var hittar du garnet?
Jag har mina knep. Jag är ju storstadsbo.
Är pyjamasen till geten? Han äter bara upp dem.
Ja, men han gillar det.
Kom, nu äter vi.
Och elefanten…
Hon lever väldigt länge,
länge nog för att sätta elefantminnet på prov.
Men hon glömmer så klart aldrig Peter.
Hur skulle hon kunna göra det?
Undertexter: Love Waurio