Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
КОРОЛЬ МАВП
Тисячі років
Будда споглядав за всесвітом.
А Безсмертні боги на небі
і царі в пеклі
пильнували за справами на землі.
Серед нас жили демони,
а морем правили дракони.
Панувала рівновага.
Ми шанували богів і додержувалися правил,
аж поки однієї ночі чарівний камінь
не народив могутню істоту.
Знайомтеся —
розбишака.
Добре.
Увага всім! Треба обговорити важливу справу.
Імператор Нефрит Творець Всесвіту, Володар Безсмертних,
влаштовує бенкет, більш пишний і розкішний
за той, що був минулого вівторка.
-Хіба не чудово? -Ясно, ваша величносте.
Отже, розсадка.
Посадіть Безсмертних за мій стіл.
Малих божків ближче до кухні…
Що це таке?
Неконтрольована мавпа, яка стріляє промінням з очей?
-Може, він так радіє. -Неприпустимо. Позбудьтесь.
Терпіння.
Буддо! Я тебе не помітив.
Ця мавпа — могутня істота.
У нього важлива доля.
Хай сам знайде свій шлях.
Зрозумів.
Та і що вона може накоїти, правильно?
Так, про що ми? Десерт!
Я думав про яєчні тарти, складені у триметрову скульптуру мене.
Мудра мавпа не посягає на те, що поза її досяжністю.
Ти відчепишся?
Як я казав,
якщо кокос призначений для нас,
до нього можна дотягнутися.
Не сьогодні.
Геть зі світла!
Ні!
Ми живемо у світі правил і порядку.
Дивись.
Уяви, що моя долоня — це всесвіт.
У порівнянні з його величчю,
одна мавпочка — це лише незначущий камінчик.
Лише Безсмертні боги на небі можуть жити не за правилами.
Знай своє місце, малече.
Ану поверніться негайно!
Геть зі світла!
Повернися!
Тікайте! Демон тут!
Твоя безрозсудність накликала на нас Демона Хаосу.
Тобі тут не місце, чужинцю!
Закидайте його кокосами.
Ану, уявна сімейка, хваліть мене.
Ой, не встиг.
Зберіться довкола мене, малюки.
Відчуйте безпеку.
Відчуйте свою незначущість.
-Дихайте… -Не спати!
-Знову ти! -Ви в небезпеці! Ідіть за…
Я думав, що все буде інакше.
Ну ж бо! Він тікає!
Дурень! Гадаєш, ти герой?
Я ж його здолаю.
-І врятуєш дитину? -Так. Якщо буде час.
Чим? Кокосами?
Ними Демона Хаосу не налякаєш.
-Він може дістати зброю. -Де?
Я знаю! В Царя Дракона.
Так, в Царя Дракона!
З дна моря?
Якщо підеш туди — загинеш.
-Це ви так думаєте. -Безумний!
Одна зброя? Зараз буде.
А зараз на сцені вітайте…
-Царя моди. -Підводного верховоду.
З наймилозвучнішим голосом…
-Царя Дракона! -Царя Дракона!
Мої вірні піддані…
ця велична колона стоїть тут з початку часів.
Вона чекала, що найсильніший, найзатятіший бунтар
з і найстильніший, звісно,
звільнить її колосальний потенціал.
І цей бунтар — я!
Мій витончений механізм вивільнить силу колони,
щоб створити найстрашнішу бурю, яку бачив цей світ.
Клас!
Ти говориш?
Ти чекав на мене? Довго?
П'ять хвилин — не…
П'ять тисяч років?
Дні, коли морських істот зневажали
дихаючі суходільні щури, добігають кінця.
Ти шукаєш наймогутнішу істоту?
Не може бути! А я в пошуках найпотужнішої зброї!
Оце так збіг, скажи?
Треба якось один одному допомогти.
Якби ж ти був трохи меншим, я б міг…
Хай почнеться наше завоювання!
Але спершу — пісня. П'ять, шість, сім, вісім!
Так було задумано?
Що відбувається?
Обережно!
Хтось краде величну колону! Це що, мавпа?
Ти неймовірний!
-Вибачте, володарю… -Тихо. Треба подзвонити.
-Я вимагаю розплати. -А, ти. Що таке? Я зайнятий.
Мою колону вкрала мавпа.
І що?
І що? З нею можна наробити чималої біди. У теорії.
Ти цар — розбирайся. Я в тебе вірю.
А можна якось донести це до «головного хлопця»? Делегувати?
Ну, уяви: «Любий Буддо. Пам'ятаєш мавпу, яку ти казав не чіпати?
Вона вкрала дрючок. Ми всі нажахані. Рятуй».
Ні. Нізащо.
Ясно. Тоді я візьму це діло у свої пазурі, і горе тим, хто…
Отже, мавпа — найсильніший, найзатятіший бунтар.
І найстильніший.
Він поцупив єдиний інструмент для підкорення світу. От молодець!
О, ні!
Ще будуть коментарі? Ідеї? Дружня підтримка?
-Не від мене. -Ні.
Ні? Тоді несіть мені ванну!
Чужинець повернувся.
Він не загинув. І в нього зброя.
У нього палиця.
Ми ж впораємося?
Тримайся? Тобто «тримайся»?
Клас!
Стій тут і пильнуй.
Тримайся.
Я поспішаю.
Ну то відчини, розумнику.
Жезле, де ти?
Не в той бік!
Стоп, що ти коїш?
-Мавпо. -Ти його розлютив.
Годі, Жезле!
Жезле, повернись!
Так! Круто. Тепер дійшло.
Помахай милому котику.
Що?
Погане кошеня!
Король Мавп!
«Король Мавп»! Так. Мені подобається. Гарно звучить.
Наймогутніша зброя для наймогутнішого героя!
Абсурд!
Ти крихітний камінчик, пам'ятаєш?
Він вас не любить!
Просто хоче, щоб ви любили його!
Ти ніколи не станеш одним з нас.
Ти егоїстичний непокірний дурень,
який врешті залишиться сам.
Я не сам. У мене є Жезл.
Цією зброєю має володіти один з Безсмертних богів.
Стоп. Тобто я маю стати Безсмертним?
-Що? Ні! -Цікаво.
Вони ж там роблять, що хочуть, так? Це я.
Без правил. Теж я.
У них найкраща зброя? Це ж ми.
Ваша правда. Моє місце не тут. А з ними!
Король Мавп!
Вони не приймуть такого, як ти.
Я переміг демона.
Треба перемогти сотню демонів, щоб заслужити їхню увагу.
Точно. Мабуть, ви праві.
Авжеж правий.
Сотня демонів? Скоро будуть!
Ой.
Хто вродливий красень і славетний герой?
Король Мавп!
Хто жахає нечисть і б'є бісів по троє?
Король Мавп!
Хто могутній воїн, палкий і сміливий
І трохи занадто вродливий?
Він Король Мавп!
Хто не випустить тебе з його чіпких лап?
Король Мавп!
Хто простого люду верховодою став?
Король Мавп!
Хто могутній воїн, палкий і сміливий
І трохи занадто вродливий?
Він Король Мавп!
Дев'яносто дев'ять демонів є. Лишився один.
Тут герой прийшов!
У вас унікальна нагода!
Де це всі?
Комусь потрібен герой?
-Геть! -Тихо!
-Відчепися. -Нас повбивають!
Мене звуть Король Мавп.
Він же Примат-рятівник чи легендарний Демоновбивця.
І Жезл.
Ми вміємо битися палицею, стукати,
лупити, бити палицею і лупити, вовтузити палицею і без,
а ще є відомий псевдоудар крученою палицею.
Король Мавп?
Уперше чую.
Ну, я про вас теж уперше чую.
-Цьому селу допоможе лише Безсмертний. -А не мавпа з дрючком.
Ця діра вважається селом? Та ну.
Він наробить біди.
-Жени його. -Дякуємо, що зайшли.
-Ви не зрозуміли, який я крутий… -Це правда, народ. Він жива легенда.
Я? А, та ну звісно.
Проблеми з демоном — це до нього.
А ти звідки взялася?
Вперше її бачу, а я дружина мера.
Я знаю всіх!
Краще знайомтеся, поки не стали закускою демона.
Добре. Пошушукаймось.
Може, демон з'їсть мавпу.
І облишить нас.
-Так чи інакше, ми у виграші. -Мені подобається. Усе!
Хоробрий воїне.
Моє бідолашне дитятко викрали.
У сезон дощів вогняна почвара спускається…
Вогняна почвара? Це ж буде сотий демон.
-Я за. Гаразд, зневірені селяни. -Куди він?
-Обговорімо Церемонію вознесіння. -Церемонію?
-Чого? -Свято перемоги.
А як боги знатимуть, що мене час забрати?
-Так, хочу великий оркестр. -Ні!
-Танець дракона. -Нізащо.
-І грандіозний феєрверк. -Мої феєрверки? Не по кишені.
На жаль, ми лише село бідних збирачів рису.
Ага, бідних.
-Яка неповага. Королю, ходімо. -Зупини їх!
А ви з помічницею не передумаєте?
Помічниця? Та я її не знаю. Хто ти така?
Твоя головна прихильниця.
Він здолав демонів білої,
червоної і хтозна-якого кольору кістки.
Можу запропонувати пісні і хвалебну промову.
-І? -Назвати вулицю на вашу честь.
І?
І велику товсту медаль з чистої латуні.
Це їх вразить. Гаразд. А що для мого вірного друга?
-Для дівчини? -Ні. Для чудо-жезла. Що для нього?
-А що він хоче? -Що хочеш?
Гітару.
Але жезл не грає на гітарі.
І 10 уроків гри.
Домовились?
Домовились.
-Ой-йой. -Вогняна почвара прийшла.
Благаю, врятуйте моє невинне дитя!
Спокійно.
Швиденько порішу Вогнедемона, і будемо прославляти мене.
Прошу, відпусти!
Тихо, інакше я тебе зжеру!
Гей. Я тебе бачу, демоне.
Ой-йой.
-Що ти коїш? -Стаю одним з Безсмертних богів.
Що?
Татку! Той демон був такий злий!
Тихенько.
Стоп. Він дитятко?
Чому ти так довго?
Ми шукали героя.
-Ти найгірший татусь. -Синку, не бий татка.
Де мій перекус? Гей! Ай!
Ой, лишенько.
Що?
Це безплатно.
Як ти смієш кидати виклик Жаринці, Королю Мавп!
Що за Жаринка?
Жаринка — це я!
Бійтеся і кланяйтеся моїй суперсилі!
Жаринко, дай цим бідним потворним людям спокій.
Але діти найсоковитіші в цю пору року.
-Ням-ням. -Татку!
Такі смачненькі!
Гаразд, Королю, який план? Ми…
Усе, дівчинко. Далі я сам.
Задай їй, Королю.
Гей, ану припини!
Не бешкетуй!
Ти задрібна для номера сто, але щось придумаємо.
-Погана мавпа! -Ой, та невже?
Не здавайся. Ти така молодчинка.
Гей, припини!
Вітаю! Ти остання жертва Короля Мавп!
Станеш знаменитою! Ай!
Ой-йой.
Жезле!
Прощавай, Мавпо!
Так!
Як ти набрид!
Та мавпа зараз спалить усе село.
Ну ж бо, гуртом.
Бігом!
Мої феєрверки!
-Сюди. -Вода вже тут.
Кидай, мала.
-Скуштуй вогню! -Тобі того ж.
Справді думаєш, що можеш здолати мене?
Ні, я це знаю.
Як приготувати яловичину —
голубці чи шашлик?
Ясно, шашлик.
Глянь нагору!
-Татку, я голодний! -Синку…
Там мавпа!
Тільки не мій дім!
Жах який.
Жезле!
Палай, мавпочко!
Бум!
Оце команда!
Де ти дістав такий жезл?
Він фантастичний!
Гарна думка, Жезле. Ти його хочеш?
Так! Дай!
Втримаєш десять секунд — він твій.
Один, два…
-Чотири. -Чотири.
-Сім. -Сім.
-П'ять. -Годі!
-Чотири. Вісім. Шість. -Один, два, три…
Не втримала!
Так!
Сотого демона подолано!
Король Мавп перцю дав! І Жезл.
Неймовірно. Вона так легко купилася. У тебе є чого повчитися.
Ти ще тут?
Прошу. Мене звати Лін.
Я звичайна селянка з крихітного села, яка мріє змінити світ на краще.
Я готова бути вашою помічницею і зброєносицею.
Ого. Моя помічниця?
Я пас.
Ця мавпа геройствує сама.
То що, моя переможна промова готова?
Ну, я…
Тоді діставай сувій і записуй, бо час влаштувати…
вечірку!
Скажена мавпа!
Ба-бах! Так!
«Яке щастя, що ми, бідні неосвічені селяни…»
Угу.
«…сьогодні тут, щоб побачити
як могутній Король Мавп вознесеться і стане одним з Безсмертних.
Він врятував наше місто».
Типу того.
«Він найсміливіший, найнеймо… найнеймо…»
-Точно? -Є таке слово.
«… найнеймо-круто-супер-чарівніший герой,
якого знав цей світ.
Ваші оплески».
Король Мавп!
«А зараз пісня.
Музика й слова прекрасного митця, який бажає лишитися неназваним».
Хто вродливий красень і славетний герой? Король Мавп!
Хто жахає нечисть і б'є бісів по троє?
Король Мавп!
Цей примат до вподоби нам і богам!
Демонам, ворогам — шах і мат!
Тому що він Король Мавп!
Якось плоскувато.
Так! Король Мавп!
Схоже, наша палка бешкетниця не здолала мавпу, як я сподівався.
Час діяти.
-Ви зволожені, ваша світлосте? -Ви знаєте, що коїть сухе повітря.
Слушно.
Уперед!
Ваша медаль.
Так.
А де ж Безсмертні боги?
-Нам обіцяли богів! -Скоро будуть. Киш.
Сотню демонів подолано.
Ого. Оце так досягнення.
Боги зустрінуть мене з обіймами зараз.
Я кажу, зараз!
Зараз? Агов? Ця штука працює?
Вони тут! Бачите, селяни?
Ви станете свідками мого вознесіння!
Ти!
Ти не герой! Ти злодій!
Ви не Безсмертні боги.
Ой-йой.
Це моє!
Та що таке? Ти знаєш це опудало?
-Жезле? Зі мною ти мовчав. -Стоп. Хто ти взагалі такий?
Я володар підводного…
-Що? -Що в нього з мордою?
Низька вологість. Сухий клімат.
Не дивіться на мене! Ні. Я зараз.
Як освіжає.
-Я володар підводного царства драконів. -Що? Та ну.
А ви, пане, вкрали мій жезл.
Ні, я знайшов його на дні океану. Посеред задрипаного палацу.
Задрипаного? Щойно я поверну Жезл,
ти й усі ці дихаючі створіння відчують мій… мій…
Знову?
Сухий клімат. Ні. Відверніться!
…відчують мій гнів!
Зараз мала вдарити блискавка. А от і вона.
-Баббо, як дізнатись, що ми під жезлом? -Легко. Він буде над нами.
А як зрозуміти, що це саме той?
Вибір лише один.
А якщо ми неправильно виберемо, Баббо?
Що це за обладунки?
Хто носить латунь із золотом?
Друже, я тебе розумію. Ти в захваті від Жезла. Як і всі.
Але ніхто так не цінує його так, як я.
Тихо, дорослі говорять.
Ти псуєш мою шикарну церемонію.
Коротше, Жезл нікуди не збирається.
Скажи, Жезле?
Друже?
-Ой-йой. -Гей, а вони не з…
Жезле, тримайся! Я вже йду!
О ні.
Я зараз!
Що?
Баббо, мене знудить!
Жезле, ліворуч!
І праворуч!
Ха-ха, мазило!
Жезле, сонечко, це ж Дракон.
-Він мій! -Стрибай у ванну!
Він слухається мене.
А де на ньому це написано?
Свербить! Лущиться!
Ну звісно, обвал.
Прикольно катаємо.
Щасти!
-Баббо! -Клята гравітація!
Король Мавп перцю дав!
Жезле!
Злови мене!
Мій палац не задрипаний!
Тримаю!
Цар Дракон?
Не бійся, мала. Лиходія більше нема.
Може, з тебе буде користь.
То в мене є робота?
Ні.
Та годі тобі.
Уже 20 хвилин, а від Нефрита ні звістки.
Чого ще бракує?
Безсмертя? Авжеж. Це ж просто в назві.
Щоб стати Безсмертним, потрібне безсмертя!
Може, я допоможу.
Гаразд, мала. Бачиш це?
Твою долоню?
Ні! Тобто так. Але ні. Коротше, це я.
Ясно.
А оця крихітна штучка — ти.
Тепер ясно?
Моя рука — всесвіт, а ти — незначущий непотрібний камінчик.
Навіть камінчик може здійняти хвилю.
Камінчик так би й сказав.
Ну що, Жезле, безсмертя? Куди нам?
Справді?
А як туди дістатись?
Через цвинтар? Моторошно.
Цвин…
-Цвинтар. -Ти не вмієш читати.
Авжеж умію.
Це трава. Це небо. Це камінь. Бачиш? Читаю.
-Цвинтар у той бік. -Та ясно.
Ні. Вона нам не потрібна.
-Він хоче, щоб я пішла? -Іди додому.
Не можу. Там біда,
яка змусила мене зробити те, чого не варто було.
-Когось убила? -Ні.
Я лише хочу робити щось важливе. Як ти.
Я знаю. Ні. Я… Ну, так, але…
Невже треба буде багато читати?
Добре. Кажу ж, добре!
Помічнице, ти йдеш чи як?
А куди ми далі?
Ой, побачиш.
Туди? Ми? Як?
З ним. Він як VIP-пропуск. У будь-яке царство і вимір.
-Навіть до мертвих. -Ти ж не мертвий.
І, якщо вийде, ніколи не буду.
Гаразд. Щоб влитися, потрібен грим.
Якого біса?
Як якого?
З пекла.
Не відставай.
А нам можна бути тут?
Авжеж ні! Хіба не круто?
Розумієш, день, коли ти помреш, записаний у сувої життя і смерті.
А якщо моє ім'я хтось викреслить —
запису не буде. І хто стане безсмертним?
Я!
І ще: помреш тут — лишишся тут. Тож не помирай.
Це погана ідея.
Наступний.
Поводься, як привид.
Ага, клас. Аж мурашки по шкірі.
Король тут! Пропустіть!
Дорогу.
Наступний! Бланк звільнення.
Ти притягнула живу курку у потойбіччя?
Живим сюди не можна!
Нам краще піти.
Дивись і вчись, Камінчику.
О ні.
Так краще. Яма вічної агонії. Четвертий поверх праворуч. Наступний!
Так, доброго ранку.
-Можна глянути Сувої життя і смерті? -Спершу бланк.
Він в іншому обладунку.
Відхилено!
-Бланк звільнення. -Назад до живих.
Не поспішай.
Ти ж моя помічниця, тому мусиш
пожертвувати собою.
-Що ти коїш? Що? -Жива людина? У пеклі? Ти жива?
Неподобство!
Ще й поза чергою влізла?
-Що? -Живим сюди не можна!
Мавпо! Я не…
Та я ж справжнісінький труп. Свіжачок.
І як ти померла?
Старість. Ні, цинга. Землетрус?
Дуель. Дві дуелі.
От як це було:
я впала зі скелі в яму з акулами.
Скаженими.
А тоді на мене впав дім,
і я втопилася. Ось.
Гаразд, заходь.
Кімната безглуздих смертей. П'ятий поверх, кінець коридору.
Наступний!
Який хлопець.
Привіт!
Мавпо! Ти кинув мене посеред пекла.
Напарників не залишають.
«Напарників»? Ти помічниця. Незначущий камінчик.
-Не називай мене так. -Не буду.
Щойно знайдеш сувій, щоб стерти моє ім'я. Ходімо.
Ми швиденько.
Що?
Починай читати.
Яке прізвище?
Ніяке. Я народився з каменю.
Каменю?
Чи кам'яного яйця. У сувої має бути родовід.
У мене ж мають бути батьки?
Так, мабуть.
У всіх вони є.
Шукаєте свої сувої?
Мій сувій? Навіщо йому мій?
Вам тут не місце, чужинці.
Час перемогти 101 демона…
Могутній пензлик! Фатальна печатка!
Відчинись!
Зловіть його!
Зупиніть мавпу!
І ще 15 зверху.
Клони, так?
Я можу? Справді? Круто!
Король Мавп перцю дав!
Ану давай!
Не бороду!
Наступний!
Шаолінський футбол!
Стій. Стоп. Я не граю.
Ніхто не сачкує!
-Хапайте її! -Пригнись!
Знайшла.
Мавпо, я їх знайшла. Цей мій.
Гей! Не твій!
Що там написано про мою сім'ю?
Написано, що
в тебе її нема.
Я зовсім сам?
-Мені шкода, Мавпо. -Тобто…
Я такий єдиний!
Унікальний!
-Дай сувій. -Третій рядок знизу.
Руки геть від сувою, блохастий смертний мерзотнику! Зачинись!
Бігом!
Впіймав.
-Так, крихітко! -Королю Мавп!
Знову вона.
Боляче.
А тепер я безсмертний!
Це погано навіть для пекла.
Як життя, Ямо? Чи радше як там смерть?
Я благаю. Примат-пройдисвіт вдерся в пекло і…
Гей, Імператор Нефрит, так? Є крута новина.
Збирай Безсмертних. Я вже скоро. Будемо сусідами!
То це ти Король Мавп.
-Будемо тусити, пити… -Бланк звільнення!
-Хизуватися битвами. -Ні. Ти не один з нас.
Взагалі-то, так. Я викреслив своє ім'я.
Тому безсмертний лише наполовину.
-Тобто? -Від старості не помреш.
О, це ж чудово!
Але можеш загинути в бою.
Не витріщайся. План був твій.
Ну, це щось новеньке.
А як можна здобути повне безсмертя?
Ніяк. Це неможливо.
Але ж є «Книга вічного життя», володарю.
-Стули свій бородатий писок! -Вибачте.
Жезле, двері!
Помічнице, книга! Мавпо, будь красивий.
Роби, що завгодно, але не дай йому піти з книгою!
Ходімо.
Ой-йой.
Дорогу!
Ловіть його!
Ні! Мавпо!
Оце було весело. Книга в тебе?
Не загубила її?
У тебе було одне завдання! І ти не впоралася!
-Я приколююсь. -Ти з усіма друзями такий?
«Друзі»? Гаразд. Ти радше напарник у моїй дуже важливій місії.
Уже краще, ніж камінчик.
Усе. Забули. Бачиш?
У книзі сказано, як здобути повне безсмертя.
-Що там? -Гаразд. Тут написано…
«Щоб стати безсмертним, з'їжте чарівний персик з Саду вічного життя».
А де це?
Мені потрібен час.
А я даю тобі п'ять хвилин.
Ця мавпа скажена!
Та невже?
Він свариться, ображає богів.
Вкрав книгу з пекла! До речі, ми були в пеклі!
Гаразд, можеш трохи вгамувати свій норов, солоденька?
Я не впораюсь. Не можу.
Слухай, люба, ми уклали угоду.
Відступати пізно.
Чи ти забула?
Я пам'ятаю.
Благаю, святий драконе. Поклади край стражданням.
Наші посіви гинуть.
Можеш помилувати нас грозою?
-Ми вже вічність шукаємо! -Що?
Чому плакати не працюють?
Ми всюди їх розклеїли, володарю. Отам, наприклад.
Це що таке?
Я казав намалювати мавпу, бовдуре!
Але, пане, мавпу малювати складніше, ніж жезл.
-Ні, стійте! -Що за…
Володарю погоди! Ви почули мій поклик.
Смертна сміє говорити з його світлістю?
-Не дивись! -Вибачте.
Нам тут бракує їжі і води.
Благаю, подаруйте нам дощ.
Гляньте, яка нахабна мала закусочка.
Ні, прошу!
Я на все готова. Може, вам потрібна служка?
Служниця-людина?
-У нього вже є два надійних радники. -Ванно-носії.
Ні. Але нашій мавпі може знадобитися.
Мавпі?
Ти брехатимеш заради мене? Забрудниш лапки?
Будеш підлою, лихою, лукавою?
У тобі є ці риси, смачненька дівчинко?
Бо якщо укладеш зі мною угоду,
або виконуй її, або…
-Пересохнуть губи! -Бенбо, він її з'їсть.
А! Так. І це теж.
Гаразд. Я згодна.
Подружися з однією мавпою, заслужи його довіру і вкради жезл.
Коли він буде в мене,
отримаєш свій дощ.
Він очей з Жезла не спускає.
Що швидше я ним заволодію, то швидше твій дощик поле накриє.
Він змусив мене перечитати книгу, щоб знайти Сад вічного життя.
Він досі намагається стати Безсмертним?
Який дурень.
Що мені робити?
Він хоче з'їсти чарівний персик?
Що ж, я влаштую виставу і дам йому його.
Лише приведи його туди, куди треба.
Той химерний персиковий сад точно в цей бік?
Так, кажу тобі.
Можеш не стрибати так швидко?
Оце? Благаю.
-Швидко буде зараз. -Ні, я…
Гей!
Мій помічник мусить бути тут і зараз.
Ага.
Тобі треба бути уважною і пильнувати.
Я маю знати, що ти завжди на моєму боці.
Мавпо!
Він повернеться.
І щоб моє взуття блищало.
Він не повернеться!
Я найбільше ціную увагу до деталей.
Куди далі? Пагорби? Пустеля?
Ну блін!
Дерева.
Купа дерев.
Я могла б спокійно померти у своєму селі, але ж ні!
Кімната безглуздих смертей, зустрічай.
Хто вродливий красень і славетний герой? Король Мавп!
А воно чіпляє.
Рятуйте!
Де ж вона?
Ось де ти.
Ти хоч чула мій відгук про роботу?
Ти навіжений!
І красунчик.
Якщо критикуєш, то хоча б чесно.
Усі по місцях! По місцях!
Вистава вже скоро.
Баббо, ану подзижчи!
-А треба? -Переконай мене.
Гляньте, яке в мене жалко!
Я маленька бджілка!
-Не перегинай. -Він нізащо не повірить.
Це схоже на чарівний сад?
Повір, і глядачі повірять. Нові репліки.
Говоріть по черзі. Не розбігайтеся по сцені.
Я встиг отруїти лише одне дерево.
Токсин має вирубити його за кілька секунд.
Запам'ятайте: персик, що сяє, він вкусити має.
Той, що темрява ховає, ні на що не повпливає. Ясно?
Так. Якщо персик сяє…
-Він його вкусити має. -Ясно. Точно не з того дерева.
Так, саме з того дерева.
Але воно не світле, а коричневе.
Та я не про колір!
Я його підсвітив.
Досі не ясно?
Тобто, дерево має сяяти?
Саме так. Ого.
Щойно мавпа знепритомніє, я схоплю Жезл і…
А от і вони.
Усе з початку. По місцях. Розважмося трохи.
Ой, лишенько!
Це дерево? Ні. Це.
Цей персиковий гай якийсь занедбаний. Ти впевнена…
Авжеж. З'їси шматочок і безсмертя гарантоване.
Гостям ми вельми раді
Чарівного саду
Це колиска вічного життя
Ми вартові-сестрички
Бджоли-трудівнички
В цьому чарівному і справжньому садку
Не знаю чому, але вони мені подобаються.
Так, авжеж.
Красеню кудлатий
Ми оберігаєм Цей нектар безсмертного життя
Ти можеш скуштувати
Той отруйний персик… Ні, найсмачніші персики
Вночі аж світяться!
Ну, вперед…
Відійдіть.
Нічого особливого не відчуваю.
Моє безсмертя видно?
-Ну… -Може, це інше дерево.
-Маячня. Те, що сяє, плоди соковиті… -Сценарій!
Може, те, що темрява ховає, плоди соковиті має.
Чекай. Я перевірю.
Ні. Не такі соковиті, як…
Те, що темрява ховає…
Що з ним сталося?
…найсмачнішу кору має.
Це якось підозріло.
Ні. Це правильне дерево.
-Їж. -Ні, ти їж.
-Не імпровізуй!
-Ти перший. -Ні, ти.
-Ні, ти їж. -Та ну. Скуштуй. Ням.
Може, водночас?
Гаразд. Безсмертя, зустрічай.
Знову нічого.
Що?
А ні, чекай. Відчуваю.
Мені так добре!
Мені теж!
Вам краще присісти.
Гей! Відвали, мала, і не лізь не у свій…
Вулик?
Ні! Вулик.
Геть зі сцени. А я заберу Жезл. Щиро дякую.
Гей, я тебе знаю.
Ой, у тебе така чиста шкіра! Такий красунчик!
Ти, мабуть, з династії Вау!
Слухай, скуштуй персик.
Ідіот!
Ти хіба не розумієш, що в цих
смачненьких, апетитних…
Хто хоче зі мною у ванну?
Я хочу!
Так!
У джакузі з драконом!
Вам просто дах знесе!
Та блін!
А вони мені сподобались!
То хороші чуваки.
Але ви двоє — мої найближчі друзі.
Ні. Ми не друзі.
Ми троє —
сім'я.
Що це зараз було?
Дра… Драконе?
Мавпо?
Ти не спиш?
Чекай!
Персики спрацювали? Я безсмертний?
-Гепни мене. -Що?
Візьми Жезл і вріж мені. Усе гаразд. Ну ж бо.
Я навіть не відчую.
Гаразд, я сам, боягузко.
Ай!
Ті персики якісь браковані.
-Може, ще не сезон? -Що? Наші пошуки провалилися.
Ти напівбезсмертний.
-Півміри — це не моє. -Так, я помітила.
Той старий бовдур казав, що я нічого не зможу.
Що залишуся сам.
Так. «Ти ніколи нічого не досягнеш».
Постійно це чула вдома.
Ого.
Мені таке не знайомо. Ну, дякую за допомогу.
-Хоча я все зробив сам. -Ти йдеш?
-Був радий знайомству, мала. -Ні!
Не йди. Ти казав, ми сім'я.
-Ні. -Так.
-Не схоже на мене. -Але ти сказав.
Це все персики.
Ти обіцяв. Нам не можна відступати.
«Нам»? Тобто «нам»?
Я ще приєднаюся до Безсмертних, але без тебе.
Знаєш, мені здається, це навіть не справжній сад.
Що?
Думаєш, я навмисне завела тебе кудись не туди?
В якусь пастку?
Наче я тобі збрехала?
Я не кажу, що ні.
Знаєш що? Уперед. Іди. Ти такий егоїст.
Дбаєш лише про себе.
-Більше ніхто не подбає. -Бо ти не дозволяєш!
Колись ти справді залишишся на самоті.
Про що ти там бурчиш?
Хто це? Помічнице, що там написано?
«Експертка з вічного життя, чародійка Ван Му,
часто працює у лабораторії над своїм відомим еліксиром безсмертя».
Ми знову в грі! Один ковток, і я буду серед них.
Молодець, Жезле!
І ти, Камінчику. Чого сидиш?
-Але це на небі. -Король Мавп перцю дав!
Це Нефритів палац?
Звісно.
Що за…
Це вона.
Ван Му, небесна королева.
Так. І що? Ходімо, здобудемо мені безсмертя.
Замкнуто.
Ні! Мавпо!
Десь у цій кімнаті інгредієнти для еліксиру безсмертя.
-Доведеться все скуштувати. -Ні. Стій.
-Спершу треба… -Ну, поїхали.
Гей, не пий це.
-Я лише нюхаю. -І не нюхай.
Мавпо?
Гей!
Добре, Лін. Ти зможеш.
Не озирайся!
Ти просто налякане мавпеня.
Ні друзів. Ні сім'ї.
Зовсім сам.
Вибач, Мавпо.
Мені не можна гаяти час.
На мене розраховують.
Нічого собі! Нащо влаштовувати погром?
Ми в гостях. Май повагу.
Еліксир безсмертя? Алло?
-Я не за байдики тобі плачу. -Так. Ага.
Ми ж їй не платимо?
Гаразд. Перший інгредієнт…
Там. Дрібка неминучої карми.
-Замішуй. -Крадете в літньої дами?
У вас немає честі.
-Ой-йой. -Спершу я вас покараю.
А потім присоромлю.
Мене не присоромиш.
У мене немає сорому.
І виходу в тебе теж немає.
Спокійно. Я розберуся.
Жуй блискавку, шимпанзе!
Еліксир безсмертя! Бігом!
Ложка енергії ці. Там! Синя банка.
Ложка ці. Зараз буде.
-Далі? -Крапля місячної есенції.
-Зелена банка. -Погана мавпа!
Зараз.
Не влучила!
Так!
-Так, є. -Що ще?
-Останнє. Нектар персика. -Так!
Так!
-Лови. -Буде трохи боляче!
І ти називаєшся богинею? Я розчарований. Такий облом.
Застряг! Потрібна ложка, паличка чи…
Жезле, допоможи їх.
Чудово.
Схоже, готово!
-Скуштуй. -Так.
Скуштуй смерть!
Ну все!
Класний удар, бабцю!
Тепер твій друг тебе не захистить.
Ми не друзі. Я помічниця.
Хто-хто?
Лише камінчик.
Я хотіла Жезл. Щоб врятувати село від засухи.
Отже, помічниця злодія теж злодійка.
Бери Жезл і йди! Імператор Нефрит тебе навідає.
А що буде з ним?
Цьому егоїсту на тебе начхати.
Тікай!
Жезле, де ти?
-Хочеш ще, Мавпо? -Ой-йой.
Не озирайся!
Ні, не цього разу.
Прощавай, смертний.
Напівсмертний.
Ти ж не думав, що гідний зайняти місце
серед нас, Безсмертних богів.
Це було весело.
Мавпо!
Що?
Обожнюю, коли кажуть, що я не можу.
Ого!
Моя блискавка робить тебе сильнішим?
Я безсмертний!
І величезний!
Тепер я один з вас!
Ти ніколи не станеш одним з нас!
-Мавпо! -А хто завадить?
Я скликаю Безсмертних богів!
-Я вже тут! -Вони йдуть! Тікаймо!
І що вони зроблять? Я не помру.
Є долі значно гірші за смерть.
Нам треба тікати.
Налякала!
Я тепер бог.
-Мавпо! -Що? Я зайнятий!
Злови мене.
Королю Мавп!
Він прийде.
Він не прийде!
Він повернувся заради мене.
-Ти нормальна? -Заради мене!
Я б переміг ту каргу.
-Але тобі не байдуже. -Ні.
-Визнай. Скажи це. -Ні!
-«Не байдуже». Визнай. -Ні. Не визнаю!
Я йому не байдужа.
Знаю!
Він такий: «Ми не сім'я. Ти крихітний камінчик».
А тоді він мене рятує!
Ви все? Бо мені треба назад.
-Нащо? -Щоб перемогти всіх богів.
Тоді я стану правителем, новим небесним царем.
Ти впевнений? Звучить божевільно.
Так! У Короля Мавп грандіозні плани!
-І ти не зупинишся? -До скону.
-А це… -Ніколи! Я безсмертний!
Моя жага до нового невичерпна.
Мені зажди буде мало. Я ніколи не вдовольнюся.
І коли я кажу про це вголос, то звучить дуже гнітюче.
Ого! Я що, прокляв себе?
Може, перемогти всіх — це не вихід.
Може, ти знайдеш радість,
не знаю, допомагаючи іншим людям?
Може, це твій новий шлях.
Може, врятуєш село від голоду, позичивши Жезл…
Мій Жезл? Аякже.
Може, ще й хвіст свій віддати? Припини.
-Ти б врятував купу життів. -Я пас.
У нас із Жезлом важливіша доля.
Ти шукаєш радість — ти допомагай.
Ти можеш робити важливі речі. А я — проста смертна.
Єдина смертна, яка за день бачила і пекло, і небо.
Це не моє досягнення. А твоє.
Коли ми були в пеклі, я прочитала свій сувій.
Там написано: «Лін, звичайна селянка.
Намагалася змінити світ. Марно».
Невже все так закінчиться?
Не знаю. А хто Лін?
Я Лін.
А! Привіт, Лін. Король Мавп. Радий знайомству.
Дуже приємно.
Зберися, Лін. Ніхто не вірив, що я щось зміню.
Але глянь на мене. Я був чужинцем.
А тепер безсмертний!
Не дозволяй нікому,
богу, демону, літній мавпі,
стати тобі на заваді.
Хочеш чогось —
не проси.
Просто візьми.
-Я дещо придумала. -Ану.
-Грандіозне. -Слухаю.
Як надовго безсмертна мавпа може затамувати подих під водою?
Цікаво.
Не знаю.
Два, три роки!
Не засмучуйся. Ти молодець, дівчинко.
Іди додому. Гроза скоро буде.
Не хотів, щоб ти чекала три роки.
Забудь. Ходімо. Бери Жезл…
-Де Жезл? -Я мусила.
-Він його позичив. -Позичив?
-Звідки це? -Цар Дракон лише…
Цар Дракон?
Моє село гине.
Моя сім'я гине.
А Цар Дракон допоможе.
Я довіряв тобі, Лін. Я врятував тебе.
Спершу я тебе врятувала. І просила допомогти.
Ти казав не просити, а взяти те, що хочеш.
Сам сказав.
Я мусила.
Ну привітик.
Це мій Жезл!
У Жезлипуцика було тимчасове помутніння,
але він уже повернувся додому.
Ба більше, він буде почесним гостем на моєму святі сьогодні.
Вхід за запрошеннями.
А тобі щиро дякую за допомогу, дитинко.
Скажи своєму селу, що засусі кінець.
Усьому кінець.
Для тебе, твого народу і всього світу!
Світу?
-Ні, треба його зупинити. -Ти зрадниця!
Я не мала вибору.
-Ми ж досі сім'я? -У мене немає сім'ї!
-Я поверну Жезл. -Повернеш?
Ти? Незначущий камінчик?
Ця мавпа геройствує сама!
Я покажу, що таке божевілля.
Мавпо!
Він знищив мій дім!
Ван Му, якщо ти не здатна завадити мавпочці покоцати твій дах…
На сцену виходить…
…щоб нарешті розпочати своє світове панування…
…цікавий…
…яскравий…
…і зовсім не лускатий.
Поаплодуйте плавцями і щупальцями…
-…Царю Дракону! -…Царю Дракону!
Часом втома накриває Бо, як ніхто, я знаю
Не фонтан життя під водою
Адже з дракончика-манюсі Дерматологів боюся
Оминаю їх стороною
Бо щойно промені світили На бочок чи спинку
Лунали вигуки дітей: «Ти фрик! Родзинка!»
Тому я тут оселився і самоув'язнився В наймилішій серцю H2O
Прозріння сталося в мені
Нема ганьби в зволоженні
Чому я мушу ховатися
Не таким почуватися
Поряд із засмаглими дихаючими сухопутними щурами?
Я розколю небо, розтрощу греблі
І затоплю весь світ
Я змию пустелі, долини і скелі
А він затопить світ
Хто ж іще!
Роками я, амфібія-демон Планував свої схеми
Начувайтесь, бо з'їм вас на обід
Ніхто вже не посміє сміятися, коли я Затоплю весь світ
Світ без сонця, світ без квітів
Лиш дощами все залите
Ні бабаків, ні черв'яків
Ні від вологи кучерів
Світ без суші, світ без націй
Без сушених аплікацій
Після кастингів без плачу
Через лущення й невдачі
На моїй фінальній ноті
Ніколи знов!
Я розколю небо
Розтрощу греблі
І затоплю весь світ
Бо я просто красень
І це без прикрас!
Ні. І я затоплю цей світ!
Доля любить сміливих
Тож я влаштовую зливу
Що змиє весь ваш рід!
Я розколю небо
Він цар стилю
Розтрощу греблі
Він робить хвилі
І затоплю весь ваш сухий
Світ
Ну привіт, суходільні щури!
Хто стане першим почесним потопельником?
Гей, Лускатий! Де мій Жезл?
Здається, я казав, що вхід за запрошеннями!
Що тепер робити?
Я могутній Цар Дракон.
Затоплювач світу, вбивця людей.
Мішок для биття!
-Припини! -Так!
Ну давай!
Мавпо!
Стій!
Тримаю. Лізьте вище!
Народ, біжіть на пагорб!
Годі нищити моїх клонів!
Мавпо! Ти не сам. Я можу допомогти.
Попався!
Чому ти не вмираєш?
Я безсмертний, бовдуре!
Як?
Ті персики були несправжні!
-Драконе! -Що?
-Ваша величносте! -Що?
Помилуйте моє село, і я вкажу на його слабкість.
Домовились.
Блискавка. Його здолає лише вона.
Паліть. Ніхто не засмутиться.
«Jia you»!
Жезле?
О ні, тільки не знову!
Я так за тобою скучив.
Дякую за поміч, дитя.
Я не твоя помічниця!
А його.
Що?
Це ненормально!
Так! Молодець! Дожимай!
Мавпо?
Гаразд, Жезл твій!
Може, даси мені ним опікуватися на вихідних?
Нас звільнили?
Так, потрібна нова робота.
Вийшло! Ти здолав Дракона…
Король Мавп перцю дав!
Ой-йой.
Пане, вам…
Та що таке?
Ти наступний.
Це зайшло надто далеко.
Несіть Королівський ріг відчаю.
Будда казав, щоб він сам шукав шлях.
Він говорить загадками. Спробуй зрозумій!
Це кінець!
Мавпо!
Ти проведеш безсмертя на самоті,
розмірковуючи про свої злочини.
Мої злочини?
Ви могли б прийняти мене!
А тепер я буду царювати над вами всіма!
Мавпо, стій!
Мавпо!
Це я! Це Лін!
Благаю, зупинися.
Ні, Мавпо!
Хто і так був дикий, а тепер поготів? Король Мавп!
Це я винна. Це сталося через мене.
Будда?
Король Мавп!
Хто махає Жезлом як безсмертний герой?
Не треба, він не лихий!
У ньому є добро.
Йому не байдуже.
То допоможи йому знайти шлях.
Що відбувається?
Просвіти його.
Що? Але як мені це зробити?
Королю Мавп, зупинись!
Ого.
Королю Мавп, зупинись!
Будда?
Я більше не Король Мавп.
Тепер називай мене Величним Генієм,
рівним богам!
Як показати, що він не центр всесвіту?
Я знаю!
У мене для тебе випробування, Величний Генію.
Мені байдуже! Яке саме?
Гідне тебе.
Найбільше випробування.
Що відбувається?
Якщо ти настільки могутній, що вистрибнеш з моєї долоні,
станеш володарем небесного царства.
Чекай. Що він сказав?
Але якщо не зможеш,
то відбуватимеш довге покарання на Землі.
Та ну. Занадто легко!
Вистрибнути з долоні?
Дуже скоро ти пошиєшся в дурні. Через дві сек…
До небес!
Я ненавиджу цю мавпу.
Це ж край всесвіту, Жезле!
Я крутий.
Точно. Доказ, що я був тут.
А тепер ще один доказ.
Припини, Мавпо.
Величний Геній.
-Ти так і лишився на моїй долоні, Королю. -Що?
Секунду… Ні!
Та ти ж змахлював! Ще раз!
Я пас.
-Камінчику? -Так.
-Тобі можна там бути? -Авжеж ні. Хіба не круто?
Мене надурили! Ви вдвох проти мене.
Вибач. Це був єдиний спосіб.
Стій! Ні!
Ні! Жезле!
Знаєш що?
Усе так, як я задумав. Казав же, ти пошиєшся в дурні.
Королю Мавп,
тепер ти на шляху медитації і самоаналізу.
Мене ж народив камінь.
Це моя стихія! Король Мавп перцю дав!
Коли ти осягнеш небуття,
то знайдеш свій шлях.
Осягну небуття?
І що це значить?
Я подумаю.
Він лише мавпочка, яка шукає своє місце.
Сувій Короля Мавп
ще не написаний.
Коли він буде готовий,
то стане потрібен світу
так, як була потрібна ти.
Гей, Лін! Куди наша героїня прямує?
До вечора повернуся.
-І дві великі порції чаю з бульбашками. -Додати меду? Я сам зробив.
Який жах! Як мені осягнути небуття?
Що воно означає?
Бути спокійним? Терплячим? Скромним?
Та я король скромності!
Мавпо.
Іди геть! Я зайнятий. Обдумую, як тобі помститися.
У спокої.
Я прийшла попрощатися, поки Будда на зачинив твою скелю.
Ой, яке щастя.
Знаю, ти злий, але ти втратив контроль.
Гаразд, не треба нагадувати.
Побороти всіх богів було не найкращою ідеєю.
Я сильно облажався, так?
Мавпо, ти народився з каменя,
усі тебе покинули.
Боги тебе ненавиділи.
А ти лише хотів, щоб тебе любили.
І тебе люблять!
Ти змінив моє життя.
Я зробила світ краще. Ми обоє.
Я точно твоя головна прихильниця.
Схоже, камінчик справді здійняв велику хвилю.
Не без помочі.
О, гарно сказала.
Я, твій помічник?
Добре.
-Ми допомогли одне одному. -Але зробили це не самі.
Жезле! Друже! Я так скучив!
Команда знову разом.
Мабуть, час прощатися.
Чекай, не йди.
Дякую за все.
Я сумуватиму, Мавпо.
Пиши свій сувій, Лін.
Писатиму.
Я виконала обіцянку і зробила багато важливого.
А Мавпа. Упевнена, він дуже скоро вийде.
500 РОКІВ ПО ТОМУ…
Мавпо, землю заполонили демони.
Будда послав нас звільнити тебе.
Готовий приєднатися до нашої подорожі на Захід?
Я прокинувся з миром у серці,
а ви хочете, щоб я бився?
Ну, так, але…
Ходімо, Жезле. Ми потрібні світу.
О ні!
Хто вродливий красень і славетний герой?
Король Мавп!
Хто жахає нечисть і б'є бісів по троє?
Король Мавп!
Хто могутній воїн, палкий і сміливий
І трохи занадто вродливий?
Він Король Мавп!
Хто не випустить тебе з його чіпких лап? Король Мавп!
Хто простого люду верховодою став? Король Мавп!
Хто могутній воїн, палкий і сміливий І трохи занадто вродливий?
Він Король Мавп!
Король Мавп!
-Король Мавп! -Король Мавп!
Король Мавп!
Я розколю небо
Розтрощу греблі
І затоплю весь світ
Я змию пустелі, долини і скелі
І затоплю весь світ
Гей, гей, а він затопить світ
-Сухість він не схвалює -Буревій влаштує
І дощами побалує Цар Дракон навалює
-Це Бенбо -І Баббо
Ми шукаєм Жезл
-Його стирив примат -А ми повернем назад
-Дракон в курсі -Без нас плану капут
-Знайдемо мавпу -І заженемо в кут
-Як би не вертівся -Він не викрутиться
Хто тепер сміється?
Ха-ха!
-Усі розуміють, чому ми тут -От вам блискавка і грім
Нехай дощі ллють
Я розколю небо, розтрощу греблі
І затоплю весь світ
Я змию пустелі, долини і скелі
І затоплю весь світ
Кожен клаптик землі
Кожна хмарка на небі Все опиниться під водою
Я розколю небо, розтрощу греблі
І затоплю весь світ
Він затопить світ
Гей, гей, а він затопить світ
Як я придумав цей план?
Мене якось розморило І раптом осінило
-І бам! -Народився план
Я спорудив собі машину Щоб світ у воду поринув
А дракончик запанував
О так!
-Дракон в курсі -Без нас плану капут
-Знайдемо мавпу -І заженемо в кут
-Як би не вертівся -Він не викрутиться
-Хто тепер сміється? -Ха-ха!
Усі розуміють, чому ти тут
-От вам блискавка і грім -Нехай дощі ллють
Я розколю небо, розтрощу греблі
І затоплю весь світ
Я змию пустелі, долини і скелі
І затоплю весь світ
Ну все, тепер прощавайте
Хейтери, дегідранти
Сухопутні, волохаті
Образливі, фатальні, жорстокі
Щури, які мене завжди ганьбили
Коротше
Їм усім кранти
Я розколю небо, розтрощу греблі
І затоплю весь світ
Я змию пустелі, долини і скелі
І затоплю весь світ
Роками я, амфібія-демон Планував свої схеми
Начувайтесь, бо з'їм вас на обід
Ніхто вже не посміє сміятися, коли я
Затоплю весь світ
Він затопить світ
Гей, гей, а він затопить світ
Гей, гей
Переклад субтитрів: Ірина Кожанова