Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FBI:S GÖMSTÄLLE - LINTON, INDIANA
Band nummer 703.
Klockan är 06.14.
Återupptar förhör med källa.
Uppge männens namn igen.
Hector Álvarez. Adrian Lovell.
- Du förmedlade kontakten mellan dem? - Ja.
- Och de gjorde vapenaffärer? - Ja.
- Och du hade ett förhållande med båda? - Ja.
Okej.
Låt mig reda ut hierarkin.
Hector Álvarez sålde vapen till Adrian Lovell.
Vad för vapen?
Det är inte säkert här.
Tala inte om för oss hur vi ska sköta våra jobb. Vi kan ta in dig.
- Ni vet inte hur illa detta kan gå. - Upplys oss.
Här.
Jag fattar att det är allvarligt,
så varför inte börja med vilka vapen Álvarez levererar?
Sovjetiska maskingevär. LAWS-raketkastare, M18-truppminor.
- Det är oviktigt. - Det är viktigt.
De vill döda dig för att du vet det.
- Vad erbjuder ni? - Måste hon vara så taktisk hela tiden?
- Om du behöver oss... - Ni vet inte hur ni ska beskydda mig.
- Du är säker här. - Nej, det är jag inte.
Álvarez är på Kuba och Lovell övervakas.
Vi har skuggat honom sen hans plan landade.
Då vet han var vi är.
Jag kan tala om...
Tror ni att ni följer honom? Det är tvärtom.
Vem av oss är det som leder det här förhöret?
Jag vet inte vem...
Agenter skjutna utanför!
Hawthorne? Carter? Hör ni mig? Är vi avslöjade? Hör ni mig?
Kom.
Inte fönstret...
Nej, låt mig...
- Kommer jag att dö? - Jag vet inte.
Jag vet att du är där.
Trodde du att du kunde gömma dig?
Du visste att jag skulle hitta dig.
Adrian.
Nej.
Det är en flicka.
- Är allt som det ska? - Hon är perfekt.
Gå ut ett tag.
Specialagent Williams.
Hur mår du?
- Var är mitt barn? - I sovsalen.
- Hon hade tur. - Jag vill se henne.
Vad du vill är inte längre den avgörande faktorn.
Medan du förhalade för att få bättre villkor, dödades sju agenter.
Nu är det vi som bestämmer villkoren.
Ni kan inte hålla henne från mig. Jag är hennes mamma.
Det du är för henne nu är en dödsdom.
Adrian Lovell och Hector Álvarez har hänsynslösa intressen bakom sig.
Om du åker hem med barnet dödar de henne.
Lovell har redan knivhuggit en gravid mage.
- Han skonar knappast ett barn. - Adrian Lovell är död.
Lovell fritogs från eldsvådan innan förstärkningarna kom.
Hans kropp hittades aldrig.
- Din dotter placeras i vittnesskydd. - Hon ska inte på fosterhem.
- Ingen får veta vem hennes mor är. - Jag kan själv beskydda mitt barn.
Jag känner till dig. Ständiga resor till Irak och Afghanistan,
fyrtiosex bekräftade mord, kan skjuta prick på 1 300 meter.
Hur hjälper det henne?
Du kan bara skydda henne genom att försvinna.
Och om jag vägrar?
De hittar er. Er båda.
Bara så du vet,
är FBI tyvärr ofta riktigt dåliga på att skydda personer
som orsakat att agenter dödats.
Du avsäger dig föräldraskapet. Skriv under när du är redo.
- Släpp in henne. - Säkert?
Det är lugnt.
Hej.
De har berättat.
Hur är det?
Tre saker.
Ett. Hon ska till ett gott hem.
Hon ska ha ett trist och stadgat liv.
- Är det en flicka? - Två, meddela mig att hon är trygg...
Varje födelsedag.
Tre, om det blir problem...
...säg till mig.
Det ska jag.
Är hon din?
Nej.
STÄNGT
ÖPPET
Smyg inte på folk med PTS...
Ser man på. Nu är jag riktigt triggad.
Du behöver ett jobb. En träffsäker skytt kan tjäna bra här.
- Du kan skjuta av vargar. - Det vill jag inte.
Är du frälst eller nåt?
Nej.
Det är bra. Tack.
- Om du vill... - Jag behöver inget, Jons.
Vi är alla vilsna i det civila.
Jag är mer än vilsen.
Men du har fortfarande tid på dig att komma på rätt köl.
Låtsas inte om att du känner mig.
Är det så illa?
12 ÅR SENARE
Födelsedag igen. Få se hur stor hon är nu.
Det är inte hennes födelsedag.
AVSÄNDARENS INSTRUKTIONSBREV
Är hon i fara?
- Ska vi hälsa först? - Hej.
Sånt är grunden för civilisationen.
Berätta, Cruise.
ATF tog några av Hector Álvarez män i en vapengömma i Nuevo Laredo.
Det vanliga. Hagelgevär, studskolvar, ljuddämpare.
Och det här.
Sex män är häktade i Mexiko. Du ska identifiera dem.
- Hämtade du mig bara för det? - Jag håller mitt ord.
- Jag ska skydda henne. - Om du säger det.
Vad heter hon?
Du kan säga namnet nu.
Zoe... Det betyder "liv" på grekiska.
- Det var nära. Nästan. - Nästan!
FESTTILLBEHÖR
EVENEMANG & FESTTILLBEHÖR
Dig känner jag.
- Hallå där! - Kom igen!
Nej! Mamma!
Zoe!
Nej!
- Hur är det? - Kör!
Du visste att detta skulle hända!
Jag kunde inte veta hur eller när Hector skulle...
Kunde du inte spärra av området?
Jag väntade mig inte detta. Det var Hectors närmaste män.
Ja, Yanil Gonzalez tog henne.
Taranteln.
Det ligger kläder där.
Jag har hållit allt jag lovade dig. Jag försökte hålla henne hemlig.
Hemligheten är avslöjad.
- Vems är kläderna? - Min systers.
Vi har folk där som väntar på att de ska ringa om lösensumman.
- De ringer inte. - Vad vill de ha?
Mig.
De kan ta en rejäl titt på mig medan jag dödar dem alla.
Sen, då?
Sen ska hon hem till sina föräldrar.
De är bra.
Toaletten?
Hon lånar toaletten.
Säkra baksidan.
- Vart tror du att vi ska? - Direkt till Kuba.
- Är vi gifta? - Fin plats för en smekmånad.
HAVANNA, KUBA
- Släng pistolen. - Lugna dig.
Var är flickan? Vad har du gjort med henne?
Räkna brickorna. Han fuskar.
- Håll käften, kärring! - Nej!
Stoppa henne!
Ut ur mitt hus!
Cruise!
Fan!
Spring!
Du sabbade min bil.
Lägg honom i bakluckan.
Flickan då? Var är flickan?
Vilken flicka?
Jag ställer frågorna!
- Var är flickan? - Han vet inte.
Vad sa han?
Vad han sa? Låt mig översätta.
Vilken förhörsteknik.
Vad hände?
Blev du trött? Hectors hora.
Okej. Såja.
Hector vill ha dit mig. Men jag går inte oförberedd.
Håll tillbaka honom.
Vart ska du?
Vad vill du...
Man lär sig i armén.
Bubblorna svider, va? Nu...
Svara, din jävel.
Var är flickan?
Efila.
- Vad väntar mig där? Hur många vakter? - Alla.
Det är en fälla. Men det skiter jag i.
Om vi får Zoe, kan de få mig.
Han vill inte ha dig.
Och det han gör med henne, kommer hon aldrig att glömma.
Nu måste vi härifrån.
Här, jag hjälper dig.
Du är inte bara taggtråd runt en näve.
Jag kan vara vad som helst för henne.
Även om du måste bli ett spöke?
Känner du det?
Du lämnade mig inte att dö.
Du räddade mig. Varför?
Du gav mig vatten.
I gömstället.
Som om du visste att jag var törstig.
Du tog hand om mig och mitt barn.
Du var värd att rädda.
Hur blev du indragen i det här?
Du, Lovell och Álvarez. Förklara.
Afghanistan.
Skjut sönder dem!
Lovell var en före detta agent som tränade min enhet.
Smärta skärper sinnena!
Jag utmärkte mig.
På 500 meter kan ett hjärtslag få en att bomma.
Klart han valde mig.
Ingen familj, ingen framtid... Inget att förlora.
- Så du är en headhunter. - Inte riktigt.
Kriget är ett beroende. Det skapar bara kaos, lidande och brist på saker.
Jag skaffar fram dessa saker.
- För vilken sida? - En general, en uzbekisk fältherre...
Mäktiga personer vill ha svåråtkomliga saker.
Jag borde ha hållit mig borta.
- Varför gjorde du inte det? - Vad annars, efter det militära?
Skulle jag gå att vara bäst till att sitta i kassan i nåt varuhus?
Adrian erbjöd mer än det.
Men du tog det inte. Du tog ett jobb på Guantanamo.
Jag ville inte anställas av honom.
Jag ville ha nåt att komma med.
Álvarez.
Arton månader i ett vakttorn skärper synen.
Hector.
Hector smugglade ut vapen mitt framför näsan på alla.
Utom mig.
- Jag såg vad han var. - Vad var han?
Min pension.
Hectors vapen. Adrians nätverk. Potentialen var solklar.
Problemet är att jag har ett förråd med Hectors stöldgods i hamnen,
och jag måste se till att vapnen får ett gott hem.
Jag har ett, men din repartero kille försöker höja priset vi var överens om.
Nån har studerat kubansk slang.
Jag hade tagit order hela livet. Att ta kontrollen var skönt.
Han dansar säkert bättre än du.
Det var superlätt.
Tills jag blev gravid.
Det förändrade saker...
...obemärkt för mig.
- Vi har mer pengar än vi trodde. Bra va? - Varför det?
Personen har mäktiga vänner, som du sa, och de vill ha ovanliga saker ibland.
De dolde nåt.
Jag måste ta reda på vad.
Sen ringde du oss.
Vems är hon?
Om jag får fråga.
Hon är inte Hectors.
Och inte Adrians.
Hon är min.
Nu åker vi.
- I position. - Uppfattat.
- Fyra på västra sidan. - Ja.
Och två på framsidan. Hector har kommit sig upp.
Nej. Adrian gav honom stället, men han gör inget med det.
Hon är där inne nånstans.
Fritt fram.
Stäng av strömmen.
Jag ser henne. Inta position.
Följ med mig nu. Ge mig handen. Seså.
- Vem är du? - Spelar det nån roll?
- Hjälp! - Det är det jag gör.
- Du gör illa mig. - Jag har henne. Vi är på väg.
- Herregud, min arm! - Håll dig bredvid mig!
Vi kommer om tio sekunder.
William!
Det är okej nu. Ingen fara. Såja.
Får jag se på dig?
- Då åker vi. - Jag är inte klar.
Sänk vapnet...
Kasta ut det.
Kasta det!
Upp med händerna.
Vänd dig om.
Vänd dig.
Ja. Långsamt.
Så snygg...
Du har sålt din själ. Hur kan du ännu vara så snygg?
- Varför dra in den lilla flickan? - Så liten är hon inte.
Du kommer inte undan igen.
Du är i min värld.
Det här är min borg.
Vilket trevligt liv.
Tolv vakter medan du sover.
- De är alla borta, förresten. - Då dog de för en god sak.
Jag har drömt om detta.
Att tänka på detta ger mig ståkuk.
Då borde du kanske ha tänkt mer på det förut.
Det där var lågt.
Får jag fråga...
Den lilla flickan.
- Är hon min? - Spelar ingen roll.
Nej, det som spelar roll är att du förrådde mig.
Du sabbade allt vi byggt upp.
Tänker du gottgöra mig nu?
Jag har en dröm...
...där du ber om nåd...
...och skriker.
Minns du våra små lekar?
Nu finns inget stoppord.
Det är på riktigt.
Jag ska se dig dö som ett djur.
Det vågar du inte.
Inte?
Testa mig.
Jag ska få dig riktigt tänd. Sen ska jag klyva dig på mitten.
Minns du stoppordet?
Vi hade inget stoppord.
HITTA BIOLOGISK MOR MED DNA
HITTA BIOLOGISKA FÖRÄLDRAR
Hon håller på att hämta sig.
Hennes mamma väntar med pannkakor. Den är till Zoe. Tack.
- Tack. - Tacka FBI. Cruise köpte den.
Nu klarar du dig.
Det finns...
...rådgivning och kuratorer och så.
Vart ska du? Cruise kommer snart. Vänta i bilen.
Är du min mamma?
Nej.
Var det allt? Tänker du bara försvinna igen?
Hon är 12 år. Låt henne vara barn.
Det här är snart bara ett otrevligt minne.
Du.
Hör av dig.
Vi har sex timmar kvar så du kan sova lite om du vill.
Varför erkänner hon inte?
- Vadå? - Att hon är min mamma.
Zoe. Nu ska du hem till din riktiga familj, okej?
Här är huvudet.
Och det här
är hjärtat.
Ser du?
Snart framme. Inatt får du sova i din egen säng.
- Vad sägs om det? - Det låter väldigt bra.
Är du och din BFF fortfarande sams?
- BFF? - Säger man inte så?
William...
Kära nån.
Var är din mamma?
Sänk vapnet.
Ställ dig bakom mig.
Vad du ställer till det.
Känner du honom?
Vem är han?
Nån tjänsteman från socialnämnden?
Nej. Inte med det där FBI-hölstret.
- Nej! - Spring!
Zoe!
Varsågod.
När får jag komma hem?
Du såg hur det var därute.
Det kommer att fortsätta.
FBI skyddar dina föräldrar, men ingen kan skydda oss.
Så vi måste hålla oss undan.
Vilka var de?
Tänk inte på det.
Dåliga människor.
Vad ska de med mig till?
Du kan användas i förhandlingar.
Du är för liten för att förstå.
PICKUP SÄLJES
- Du blir bara skrämd. - Det vore inte bra.
Jag glömde... Här.
Vart ska vi?
Långt.
Gå på toaletten.
SENASTE MAMMA
- Ma'am? - För bilen.
Jag skulle bara säga att hon är i säkerhet.
- Får jag prata med henne? - Hon kan inte.
- Förlåt? - Hon kan inte komma tillbaka ännu.
Inte ännu.
Vad betyder det? Jag förstår inte.
Jag förstår ingenting. Förklara.
- Du måste lita på mig. - Menar du allvar?
Jag lovar att hon är i...
Nej, han lovade att du aldrig skulle komma tillbaka.
William. Agent Cruise. De berättade vad som hände.
Såg du det hända?
Ja.
Såg hon?
Ja.
- Jag måste... Jag kan inte... - Såja.
Jag ska se till att hon kommer hem till dig.
Så snart det är säkert.
Inget specifikt datum, antar jag.
Hon fyller år i oktober.
- Jag vet. - Det gör du förstås.
Cruise höll sina löften, jag håller mina. Det blir fler födelsedagskalas.
Det lovar jag.
- In. - Nej, var är min mobil?
- In i bilen. - Jag måste ha min mobil.
Du måste sätta dig i bilen.
- Söt tjej du har med dig. - Tack, vi är bara på genomresa.
Det var synd. Ni missar lekvandringen.
Laxar som simmar uppströms, lägger ägg och dör.
Det där lät oromantiskt.
Ska du jaga?
Snöfår?
Ren?
Grizzlybjörn.
Du borde också bunkra upp.
Är det halloween? Lägg tillbaka dem.
- Hon ska betala dem. - Jag bjuder.
Mycket nöje i vildmarken.
Du kände honom.
Vad?
- Varför låtsades ni inte känna varann? - För att vi inte gör det.
Främlingar pratar inte så. Det var som...
...spioner som talar kodspråk.
Ta på de här.
Vi ska äta.
Vad fin den är.
Nej!
Kom nu.
- Ät. - Jag kan inte.
Jo, det kan du.
Inte Bambis mamma.
Det är inte hjortkött.
Det går inte att äta utan att det möras först.
Förresten var det en bock, så det skulle vara Bambis pappa.
- Vad är det då? - Kanin.
- Stampe. - Jag äter inte kanin heller.
Hör på.
Den hade ett bättre liv än dina cheeseburgare.
Ja, tills du sköt honom.
- Fångade. - Mycket bättre...
Hör på, tjejen.
Allt du nånsin har ätit har ett våldsamt ursprung.
Tofu.
Halva Paraguay har skövlats för sojaodlingens skull.
Ost.
Man låter korna få kalvar, sen tar man mjölken.
Äckligt.
Cashew-ost?
I Elfenbenskusten utkämpades ett inbördeskrig
över cashewnötter.
- Jag vill hem. - Jag vet det.
Ät nu.
Vi ses därute om fem minuter.
- Du kör. - Jag är 12 år.
Jag ska lära dig.
- Varför det? - Vill du åka hem?
Jag vill också det. Men du måste lära dig att överleva först.
Vi börjar här.
Hatar du mig?
Bra. Använd det.
För du ska jobba hårdare än du trodde att du kunde.
Reservkrafterna tar slut, men du hittar mer,
och gör slut på dem också.
Men till slut ska du köra härifrån, själv.
Är du rädd?
Ja, väldigt.
Gör det här då.
Sätt i nyckeln i tändningen.
Vrid om den.
Dra i den här. Framåt och neråt. Okej?
Upp med vapnet. Du hinner inte andas.
Du måste kunna tänka när du är utmattad. Håll blicken riktad framåt.
Osäkra.
Fokusera.
Andas ut.
Skjut.
En gång till.
Hej!
Vill ni leka? Ja, det vill ni.
Hej! Jösses.
De är inte keldjur. Inget här ute är keldjur.
- Hur nära är hon? - Precis bakom dig.
Spring!
- Det är ingen fara. - Du sköt mamman!
Nej. Titta. De gröna är bara salthagel.
Jag skrämde bara bort henne.
Ser du?
Kom nu.
Stoppa aldrig en sån i munnen mer. Det är inget för dig.
- Du röker ju. - Du är inte jag. Fattar du?
- Du är inte jag. - Jag vill inte vara du. Jag vill hem.
Det är hemskt här.
- Lägg ner det. - Nej. Jag går nu. Du kan inte stoppa mig.
Du darrar.
- Du är inte redo. - Jo.
- Bevisa det. - Tvinga mig inte att...
- Varför är du en bitch? - Du kallar inte mig bitch!
Jag skyddar dig.
- Du ljuger för mig. - Hur då?
Jag vet vem du är.
Att inte tala om oviktiga saker är inte lögn.
- Och du har redan en bra mamma. - Jag saknar henne så mycket.
Jag saknar henne och pappa, och det enda du vill prata om
är hur man rensar fisk och tar ur en and!
Jag menar allvar.
- Ta ur en and? - Jag kan inte prata med dig.
Jag får inte fråga nåt.
Zoe.
- Svaren är tuffa. - Än sen?
Det finns saker som du inte behöver veta ännu.
Vad för saker?
Snälla.
Jag är här.
Vad du än frågar, är det svaret du får.
Det är det enda jag har.
Öppna den.
Du måste öva på att få till tajmingen. Om du är för snabb skär du dig.
Ge mig armen.
Knivslagsmål är närstrid.
Ett hugg räcker inte.
Du måste fortsätta tills han inte kan hugga tillbaka.
Det är så du skyddar dig. Du hugger om och om igen.
- Du skrämmer mig. - Varje gång jag ser dig är jag rädd.
Du? Du känner inget.
Det är så man överlever.
Klockan nio.
Klockan tio.
Klockan elva.
Klockan tolv.
Saknar du William? Agent Cruise?
Ja.
Var du kär i honom?
- Jag hann inte ta reda på det. - Men kanske?
- Kanske. - "Kanske" är alltid nåt.
Det är mycket för mig.
Var försiktig nu.
Fattar du? Kom ihåg var de är.
- Vad har hänt? - Hon är skadad.
- Vi måste göra nåt. - Naturens gång går inte att ändra.
- Men ungarna klarar sig inte själva. - Om hon dör, lär de sig att klara sig.
Eller inte. Men man kan inte göra nåt.
Zoe?
Zoe!
En gång till! Bra! Duktig pojke.
Hej.
Här. Vill ni ha mat?
Vill ni ha mat? Här får ni.
Här. Kom.
Se upp!
Få se.
Okej.
Få se.
Jaha. Det där måste sys. Då så. Är du hennes mamma?
Det finns blanketter där... Den här vägen, raring.
NY PATIENT
ANGE VÅRDNADSHAVARE/ MÅLSMAN NEDAN:
Det var inte så farligt. Bara åtta stygn.
Sköterskan ska ge er lite instruktioner. Zoe var jätteduktig.
Klä på dig.
Jag visste inte att jag inte fick säga mitt namn.
Jag borde ha sagt det.
Hon sa sitt namn. De skrev in det.
Jag kan inte ta risken. Nu får du ta henne.
Ge henne det när allt är över.
Jag hatar dig!
- Hur många? - En hel konvoj.
Hon är inte säker förrän de är borta. Ser du honom?
Vet inte riktigt. Jag tar Zoe med mig.
Säg förlåt från mig för att jag ljög om dig och mig.
Om vad?
Hon förstår.
Vart ska jag nu?
- Vi ska ner till de 48 sydliga. - Inget kodspråk, tack.
För all del.
Jag vet faktiskt inte. Det är sant.
Vi flyr tills vi får besked.
Hur känner du henne?
Från armén, för länge sen.
Men jag duger inget till längre.
Och hon föredrar nog ändå att jag är här och håller uppsikt över dig.
Hon erkänner inte ens att hon är min mamma.
Med en kvinna som hon är det handlingarna som betyder nåt.
Och du är det enda hon lever för.
Kära Zoe.
När jag lämnade dig på sjukhuset slutade jag inte bry mig om dig.
Varje beslut jag har tagit handlade om dig.
Det enda som gav mig sinnesfrid var vetskapen att du var trygg.
Jag är en mördare. Du vet det nu.
Men jag är också en mamma, och jag skulle dö för att skydda dig.
Bland alla misstag jag har gjort, är du det enda vackra och goda i mitt liv.
Du är ett mirakel.
Nån försökte döda dig innan du föddes,
men du överlevde, och blomstrade till och med.
När du ser dig i spegeln, kom ihåg att du ser en överlevare.
Du lät ingen och inget utplåna dig.
Jag har visat min kärlek på det enda sättet jag känner till.
När du får användning för det jag lärt dig,
tveka inte att ta din plats i världen.
Kärleksfulla hälsningar, din mor.
Zoe. Vi måste iväg.
Här är dödszonen.
Tänk på det som Basra, Brega
eller Damaskus.
Tänk på henne som hundra krypskyttar.
Men jag dödar henne.
På nära håll.
Hon har minor i skogen.
Gå försiktigt fram. Jag upprepar, gå försiktigt fram.
Dags att skicka ett budskap.
Leta efter flickans kropp.
En liten tjej kör en bil på den södra vägen.
Sammanstråla där. Ta hit tjejen.
Zoe!
Hoppa!
Här. Ta på den här.
De kommer.
- Nej. - Jag klarar det.
Du spårar dem, jag skjuter.
Jag ser en. Till fots.
658 meter.
Vänster sida av skallen.
Nu.
Tjejen har potential.
Hon är så lik dig.
Möt mig två kilometer vänster om din position,
annars förstör jag den potentialen nu.
Nej! Vänta!
Det tar två minuter dit ner.
Fly, jag distraherar honom. Vad som än händer.
- Jag kan täcka dig. - Nej.
Det har varit mitt livs bästa månader.
Vad som än händer, fly!
Släpp vapnen över kanten.
Det andra också.
Kamouflaget också. Alltihop.
Men skjut då!
Senare.
Brände du ner hela vår värld
för henne?
Ja.
Kom an.
Vad tittar du efter?
Hon är där uppe, va?
Hon ser oss.
Hon har skottläge. En kula i ditt huvud dödar oss båda.
Har du lärt henne att bli hård? Kan hon stänga av hjärtat som du?
Vi dör och hon överlever.
Om det är vad du vill, andas in och säg det till henne.
Säg det.
Skjut!
Kom igen, snälla. Snälla.
Snälla...
Det är okej.
Snälla!
Salt.
Fan.
Nej!
Gå till din mamma.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Gå nu.
Zoe!
Se på dig!
Jag älskar dig så mycket.
Oj, har du växt?
MAMMA
Du fick mig.
Undertexter: Anna Norman