Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DOKONALÝ OBJEV
EXKLUZIVNĚ: HVĚZDA ČASOPISU DUJOUR JENNA JONESOVÁ
NEJSTYLOVĚJŠÍ PÁR V NEW YORKU JAK USPĚT V ŽIVOTĚ I V LÁSCE
BRIAN A JENNA
JENNA JONESOVÁ DOSTALA PADÁKA
KONEC JENNY A BRIANA
JENNIN PÁD: OTŘEPE SE?
KARIÉRA V TROSKÁCH: SLAVNÝ MÓDNÍ PÁR ZAŽÍVÁ OBROVSKOU KRIZI
PODLE ROMÁNU TII WILLIAMSOVÉ
Jenno, vstávej!
Jenno!
Neměla by ses zase vrhnout do práce?
Kde mě asi tak vezmou? Všichni jsou o polovinu mladší než já.
Zašíváš se tu už rok.
Já vím.
Po delší pauze se prý ženám práce shání hůř.
To všechno vím, mami.
Briana jen tak z hlavy nedostaneš.
Byli jste spolu deset let. To máš skoro jako rozvod.
Je to běh na dlouhou trať a jeho součástí je začít zase žít,
pracovat, stýkat se s přáteli.
Vždyť miluješ město.
Co se děje, mami?
Tvůj otec se mě ani nedotkne. Bojí se, že nás uslyšíš.
Musíš se vrátit do New Yorku. Zase se dát do kupy.
Takže tě prosím…
- Ne. - Odjeď.
Mám tě ráda, zlatíčko.
Ale jsi dospělá ženská!
Postavíš se na nohy.
PENSYLVÁNSKÉ NÁDRAŽÍ
Opatrně, prosím. To je vintage Cavalli.
Díky!
Sakra. Padá mi víčko?
Darcy mě strčí do skladu, jestli pozná, že jsem flámovala.
V kolik jsi přišla domů?
Za svítání. Ale dala jsem si obklad na oči a Red Bull.
To mě podrž.
Vy jste Jenna Jonesová.
To jsem. A v deset mám schůzku s Darcy.
Ano. Já jsem Terry.
Její sekretářka, redaktorka a autorka popisků na sociálních sítích.
A já Jinx, vedu její pomocný tým.
Těší mě.
- Dáte si kávu? - Moc ráda.
Černou, že?
- Pamatuju si to z jednoho rozhovoru. - Prima.
Darcy tu bude cobydup, klidně se posaďte.
Díky.
Může zůstat stát.
Jenna Jonesová.
Čemu vděčím za tu poctu?
Ať mě nikdo neruší. Budeme v zasedačce.
Ano.
Jak dlouho jsi mimo branži?
Půl roku, plus minus. Jenom chvilku.
- Spíš tak rok. - Fakt?
Proboha, nepopřála jsem ti k pětačtyřicátinám.
Slavila jsi je? Já pozvánku nedostala.
Čtyřicátinám. A neslavila jsem je.
Už jste rozvedení?
Nebyli jsme svoji.
Jasně. No jo.
To mě mrzí. Nic nedostaneš.
Naštěstí se o sebe umím postarat.
A jsem připravená se zase vrhnout do práce.
Klidně mluv na rovinu. Sáhla sis na dno.
Vidím to na tobě.
No, nebyla to sranda.
Byla to potupa.
Rvalo to srdce. A ty titulky.
- Aspoň se o mně mluvilo. - To teda mluvilo.
Co se dá dělat?
Terapie.
Musíš se z toho vymluvit.
Nepotřebuju terapeuta, Darcy.
Víš, že můj galavečer je už větší a exkluzivnější než Met Gala?
Potřebuju práci.
Žertuješ.
Vyfoukla jsi mi každou práci.
- A spala jsi s mým přítelem. - Ne.
Náhodou mi tu práci vždycky nabídli.
A naposledy: Darnell tvrdil, že je single!
Dobře. Něco ti povím.
Za ty roky, co mi upírali práci, kterou jsem si zasloužila,
jsem vybudovala Darzine.
A teď jsem svým vlastním pánem.
A ani si nepamatuju, jaké to je jím nebýt.
- No jo. - Super, ne?
Škoda že vám nevyšel ten systém předplatného,
když jste přešli jen do onlinu.
Určitě víš, že čistě inzertní model je neudržitelný.
Ale tobě to říkat nemusím.
Dobře. Fajn.
Přiznávám, že jednou jsme zaškobrtli.
Potřebuju práci a ty potřebuješ mě, Darcy.
Zeptej se mě.
Nemůžu říct ano,
když se nezeptáš.
Darcy?
Ano?
Mohla bych pro tebe pracovat?
Do tří měsíců chci vidět výsledky.
- Stačí mi dva. - Nepřeháněj.
- Nepodceňuj mě. - Nezvorej to.
Takže platí?
Ruka se už podávat nesmí. Ale bude mi stačit tvůj podpis.
Kancelář si musíš udělat v showroomu.
Vítej v Darzine.
Jo a nemáš zač.
Co s těmahle?
- Nechat. - Spálit.
Prý chodí s nějakou švorc pizizubkou, co je mi podobná.
Na tebe nestačil, tak si pořídil lacinou kopii.
Chuděra.
Já tady mezitím umřu.
Jako stará panna.
Kvůli Brianovi neumřeš.
Zato v Darzine tě možná trefí.
Co to do ní vůbec vjelo? Chce si držet nepřátele u těla?
- Tohle jsem fakt nečekala. - Ani já.
Víte přece, že Darcy nikomu nepomáhá,
pokud jí z toho něco nekápne.
Prezentovala jsem to tak, že na tom vydělá,
a ona na to skočila.
Umím v tom chodit.
To teda umíš.
Jo.
Dobře.
- Napijeme se. - Jo.
Na zdraví. A na Darzine.
Na Darzine.
Ať to tam přežiju.
- Díky. - Na novou práci.
- Jo. - Jo. A na konec celibátu.
- Jo! - Přesně.
Třeba se tu někdo najde.
Moje kundička je vám vděčná.
Od toho kámošky jsou. Mluvíme za ni.
A rády. Hele, tamhleten.
- Ahojky. - Vypadá urostle.
A je zadaný. Pan Buřinka už někoho má.
Někdo sem jde.
Určitě znáte ménage à trois.
Raz, dva, tři, čtyři je ménage à quoi?
Děs. Dva nula.
- On mě chtěl kousnout do ramene? - Jo.
Pomátl se?
- Máš holt sexy rameno. - Děkuji.
Jenno? Jsi to ty! Jak se máš, holka?
To jsem já, Cassidy! Neviděla jsem tě tak pět sezón.
Kam ses poděla?
Chci ti jenom říct, že máš fakt kuráž, že ses po tom všem ukázala mezi lidma.
Ještě jsem neviděla někoho takhle padnout na hubu.
Ale ty jsi zpátky.
Jsi inspirace pro každou z nás.
- Počkej… - Ne! Nechceme se fotit.
- Nefoť nás. - Kam zmizela? Jenno, neblbni!
Kam šla? Hej!
V pohodě, Šípková Růženko?
Jo, nic mi není.
Určitě? Vždyť jsi odpadla.
Myslíš, že potřebuju doktora?
No usnula jsi.
Jen jsem zavřela oči.
Neposadíme se?
Ať neomdlíš.
Tak jo.
- Až po tobě. - Díky.
Děkuju.
Mám to ale kliku.
Líbí se mi tvoje dolíčky.
Jsi přirozeně krásná.
Úchvatná.
Vážně?
Jo.
Fakt.
Jsi zlatíčko.
Taky vypadáš, že ještě studuješ.
Mám magistra z filmových studií z USC.
- Samozřejmě. - Jo.
Já chtěla být filmová historička, ale máma mi to zatrhla.
- Je to práce jako každá jiná. - To je.
Potíž je spíš v tom, jestli se tím člověk uživí.
V dnešní době? Ani náhodou.
Je to diskutabilní, co?
Takže se ti líbím?
Ale běž. To nevidíš?
Myslela jsem, že tvoje generace
má radši umělou krásu.
- Já ne. - Vypadá to přirozeně?
- To ty nemusíš? - Ne.
Mám rád opravdovost.
A vyzrálost?
Jsem jako steak.
Bože.
Asi jsem se zamilovala.
Pojď sem. Já se zamiloval určitě.
Jejda! Do háje.
Uklouzla jsem. Podjely mi nohy. Tak jo.
- Nemám se líbat na párty. - Můžeš…
Ne, musím si zahulit.
Díky moc, jsi strašně hodný.
Počkej! Povíš mi svoje jméno?
- Ne. - A číslo? Instagram?
Myspace? Krucinál!
Musíme jít.
- Proč? - Líbala jsem se s děckem a uklouzla.
Nic mi není, ale radši půjdeme.
Povedlo se.
Hádejte, kdo si už nezafotí.
- Hned je mi líp. - Bůh existuje!
Jenno!
Vypadá to tu bezvadně.
Díky.
Ty jsi nemocná?
Ne.
Díkybohu. Ale vypadáš tak.
Když jsme marod, pracujeme z domova.
- Víš? - Jasně. Je mi fajn.
Dobře.
Jo.
Tady jsi!
Pojď.
Jenno, představuju ti našeho kameramana.
I když on dává přednost slovu filmař.
Je to můj syn.
- Eric. - Tvůj co?
Nechci, aby sis myslela, že je to nějaká protekce.
Má magisterský titul z Univerzity v Kalifornii.
Kdo tu má magistra, ty kluku ušatá?
To budu já.
- Hezky. - A prošel přísným výběrovým řízením.
Taky mám mimořádný talent.
To věřím. Na černošském nepotismu hlavně není nic špatného.
Že jo? Taky si myslím.
Eric ti pomůže vytvořit obsah pro náš druhý pokus s předplatným.
Chci něco neotřelého, svěžího, drzého a exkluzivního.
Obsah je nejdůležitější, a jak s oblibou říkáš,
komunita jakbysmet.
Chápeme, mami.
Žádné mami.
Darcy. Jasné?
V práci jsem Darcy.
Chápeme, Darcy.
Dobrá, je to na vás.
Přivítám ho a dobře se o něj postarám.
Mám tě moc ráda, ty můj kluku.
- Díky. - Tak jo. Nepodělej to.
Dobře, vámonos.
- Musíš uznat, že je to psina. - Není!
Můžu se potrhat smíchy.
Je to legrační, ne?
- Ne, není. - Pořád mě miluješ?
Stěží si ze včerejška něco pamatuju.
Tak proč jsi jako na trní?
Protože tvoje máma je moje šéfová.
Nic jí neřeknu!
Nevím, co uděláš! Neznám tě!
Dobře, jen klid. Opili jsme se a líbali na večírku.
O nic nejde. Svět se nezboří.
Ty si to užíváš, viď?
Nebudu lhát, rád tě zase vidím.
Ne.
Tohle nedělej. Jde o mou kariéru! Musíš přestat.
Chci tudy jenom proplout a vypadnout.
Takže se mnou si hlavu nelam.
O tomhle jsem četla. O vaší generaci.
Jste rozmazlení, nevděční a pořád se oháníte právy.
Jo, vím, jak to je.
A já četl, že single černošky z byznysu jsou po čtyřicítce zahořklé.
Považoval jsem to za stereotyp.
- To máš z filmů Tylera Perryho. - Vystihl tě.
Poroučím se.
Eric si nabrnknul rachejtli.
Pořádný retro!
Ta už něco pamatuje.
Ale zas má zkušenosti.
Určitě zná spoustu zlepšováků. Pořádně tě zaučí!
Je mi to fuk. Je to kočka. A vy se třeba zblázněte.
Kámo, koleduješ si o malér.
Já si to třeba s chlapama v baru nerozdávám. Nebo snad jo?
A kdes asi poznala Tima?
- Ale rozdali jsme si to až doma. - Jo.
Proto tě tak miluju. Ty máš úroveň.
Jo, jasně.
Hej!
Hej?
Takhle se dneska lidi zdraví?
- Ahoj. Můžu ti pomoct? - Nechci se hádat.
- Ani já ne. - Bezva.
Sbal si věci. Za 20 minut nás čeká Greta Blumenová. Je to dálka.
Víš, že Greta Blumenová nemá YouTube ani Instagram, nic?
No jasně. V tom je to kouzlo. Je tajemná.
Jo. Tohle bude propadák.
Říká někdo, kdo přijel do práce na skejtu.
A tys dneska přiletěla na jakým koštěti?
Dobře.
Tak jo, postav se sem. Natočíme kousek, než přijde.
Fajn.
- Vydrž. - Jak vypadám?
- Vypadáš dobře. - Fajn.
Tak jo. A jeď.
Zdravím, jsem Jenna Jonesová, nová kreativní ředitelka Darzine…
Zadrž. Střih. Čí je to hlas?
- Můj. - Mluvíš jako Candace Owensová.
To teda nemluvím.
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Zdarec, jak je? Tady vaše kámoška Jenna Jonesová.
Z časáku Darzine. To čubrníte.
Co? Co je?
- Jenno! - Ahoj!
Jenno, zlatíčko.
- Drahoušku. - Co se ti stalo?
Honila jsem Taraji P. Hensonovou
a uklouzla na meditačních kuličkách.
Pardon, vy jste honila Taraji?
Ano. Taraji P. Hensonovou.
Svého páva.
Je to pěkné číslo.
Ale bohužel můj pád nepřežil.
- Díky. - Tak pojďte. Tudy.
Mám tu perfektní místo.
Možná bysme…
Natočíme to přímo tady.
Vedle mojí chudinečky Taraji.
Chybíš mi.
Tak to bychom měli.
Můžeme začít.
Povíš nám, jak to probíhá, když navrhuješ?
Tolik se mi stýská!
Strašně mě to mrzí!
Dobře.
Rádi bychom věděli víc o tvé příští kolekci.
Taraji!
Jak jsem sakra měla vědět, že jí umřel páv?
Mohlo to být super.
Super to bylo. Super propadák.
- Nezastavils mě. - To jako fakt?
Jo.
Jako by ses mě ptala na názor.
- Byl to tvůj nápad. Přiznej si to. - Je to moje chyba.
Jenom moje.
Na téhle práci závisí celý můj život a já to zase zvorala.
Jenno, věř tomu nebo ne, vím, co dělám.
Proč mi nedovolíš ti pomoct? Ve dvou to bude snazší.
Dobře.
Klidně odepiš.
V poho.
Tvoje holka?
Už ne. Zrovna jsme se rozešli.
Neříkej. Ježíšikriste.
Nerozešli jste se kvůli nám dvěma, že ne?
Nedokázala bych se na sebe podívat.
- Bože. Děláš si srandu? - Hej, pusťte mě někdo ven.
- Cože? - Nechci nikomu ubližovat.
Nejsem taková. Držím basu s holkama. Kdybych to věděla…
Hele, svět se netočí kolem tebe.
Zaprvé mezi náma k ničemu nedošlo.
Ale došlo.
Vždyť to nic nebylo. Neškodná příhoda. Tak nepřeháněj.
Zas ze sebe nebudeme dělat svatoušky.
Zadruhé jsme už byli od sebe, takže klid.
Prej basu s holkama. Kristova noho.
V pohodě.
Jak se jmenuje? Co dělá? Kolik jí je?
- Madison. Dělá balet. Je jí 22. - Samozřejmě.
Dobře, co se děje? Máš přítele, nebo v čem je problém?
Teď nikoho nemám.
Hlavně proto, že muži v mém věku
chtějí ženy ve věku Madison.
To nevím. Třeba jenom nestojí o komplikované ženy.
- Aha. - Jo.
- Takže je jednoduchá. - Je hodná.
Proto jste se rozešli? Ta hodná prosťačka tě začala nudit.
- To neříkám. - Ale myslíš to tak.
Ta zahořklost a jízlivost ti vůbec nesluší.
Šíříš kolem sebe hodně špatnou energii.
Dobře, beru na vědomí.
Víš co? Nemůžu tě vystát.
- Bože! - Jo. Mám to úplně stejně.
- Teď teatrálně odejdeš? - Jo, padám odsud.
- Jo. - Fajn.
Něco na tom klukovi je. Přivádí mě k šílenství.
Prostě ví, jak mě vytočit.
Je to syn Darcy Haleový. Nejspíš je napůl démon.
Ale nemůžu mu to zazlívat, necítím se ve svojí kůži.
Asi na to nemám. Vyšla jsem ze cviku. Peru se s tím.
Prozkoumala a prosadila jsem si celý ten koncept.
A teď si říkám, jestli to vůbec zvládnu. Bojím se, že ne.
Jasně že to zvládneš.
Všichni o sobě pochybujeme. Musíš se jen soustředit.
Najít něco, co tě baví. To dokážeš.
- Potíž je v tom, že mě baví on. - Jo.
- To je ten problém. - Musíš najít něco dalšího.
- Jo, co ještě? - Co tě baví víc.
Zdravím. Jste to vážně vy?
Ty bláho.
Máte tu senzační kousky.
Díky. To sako mám asi nejradši.
Úžasná práce.
- Díky. - Jak se jmenujete?
- Becca Jayová. - Becca.
Dám vám vizitku. Jsem tu každý týden, stavte se.
- Díky. - Taky.
- Copak to máš? - Našlas něco?
- Jo. - Jé!
- Vypadá dobře. Ber ho. - Je parádní.
To by se hodilo na rande.
To bych nejdřív musela mít s kým jít.
- Někoho bych pro tebe měla. - Ne.
- Koho? - Jenno!
- Nezavrhuj to hned. - Haló?
Je to solidní chlap. Má vinotéku.
Bubbles & Brew. Je mu 50.
- Umí pravopis, umí psát… - Umí pravopis!
- Umí pravopis. - Dobře.
- Možná rád líže. - Tos měla říct hned.
- Tak dohodnuto. - Bereme.
Takovýho altruistu nemůžu odmítnout.
- No vidíš. - Jo.
Jenno, tohle ti přišlo.
Díky, holky.
Není zač.
„Prý jsi zpátky. Rád bych tě někdy viděl. Do té doby je káva na mě.“
Brian. Kretén.
Chceš o tom mluvit?
Ani náhodou. Ale něco jsem probrat chtěla.
Co?
Chci se omluvit za pátek.
- Že jsem tě naštvala. - Nejsem naštvanej.
- Byl jsi. - Ne, jsem v pohodě.
Ale asi bysme v práci neměli řešit soukromí.
Souhlas.
A byla bych ti vděčná,
kdybys nechal těch narážek na to, že jsem stará a zahořklá.
Jasně, chápu. I když jsi s tím vlastně začala ty.
Těmi řečmi o mojí generaci a o rozmazlených spratcích.
Což je trochu otřepaný. Ale dobře, platí.
Takže…
- Příměří? - Jo.
V tom taxíku jsi říkala,
že na tomhle visí celá tvoje kariéra.
Taky že jo.
Tohle bude znít fakt trapně.
Ale googlil jsem si tě
a jsi docela slavná.
Moc tomu teda nerozumím.
Sakra. Teď víš, že mám za sebou hrozivý rozchod,
vyhodili mě z práce
a přes rok musím snášet škodolibé memy na mou osobu.
- Stačila první stránka. - Byla jsem na dně.
- Tohle je od něj? - Už žádné osobní otázky.
Dobrá.
Proč tu máš fotku babičky? Je to fešanda, to nepopírám.
Přestaň.
Dělám si srandu. Neboj.
Nina Mae McKinneyová.
Hrála v Aleluja! Prvním celočernošském filmu z roku 1929.
Říkali jí Černá Garbo.
Jo. Jsi jí trochu podobná.
Myslíš?
Jo, máš její tváře.
Díky.
Jsem jí trochu posedlá. Byla to velká průkopnice.
Miluju staré hollywoodské filmy.
Já taky.
Jako bych se vrátil v čase do společnosti, která netuší, jak se svět promění.
Ty se nezdáš.
Ještě jsem nepotkala nikoho, kdo by Ninu Mae znal.
Mám přece magistra z oboru.
Ne nadarmo.
Jenno, přišly ti šaty.
Jo, klidně je pověs tam. Díky.
Výhody téhle práce.
Poslali mi je na ukázku z jednoho showroomu.
- Co myslíš? - Hezký. Zvláštní událost?
Jo, pořádám malou večeři.
Kámošky mi někoho dohodily.
Takže zase randíš?
Přijď taky.
Chceš, abych přišel?
Měl bys přijít. Vezmi i přátele. Bude větší sranda.
Blázníš. Přátele? Určitě?
Když jsme teď kamarádi, tví přátelé jsou i mí přátelé, ne?
Aspoň opadne nervozita.
Dobře. Stavíme se.
Bezva.
Večírky u tebe mi chyběly.
A je to prima způsob, jak se seznámit.
Jo. Dáme si jenom něco na nervíky.
Tak jo.
- Dneska je to potřeba. - Dobře.
Tak jo. Billie, tady máš panáka.
- Co? - Dobrota.
- Fajn. - Cos do toho dala?
To neřeš. Prostě pij.
Musím se hlídat.
Tak jo.
- Musíme se uvolnit. - Přesně.
Jdeme na to.
- Dveře! - No jo.
- Pojďte nahoru. - To zvládneme.
Tak jo.
- Ahoj! - Čaues.
Jak se máš?
Tohle je Tim a jeho Carlita.
- Ahoj. - Těší mě.
- Vypadáš božsky. Super účes. - Díky. Super šaty.
Pojďte dál. Máme tu tacos, enchiladas, taky koktejly. Jako doma.
Kdy dorazí ten šťastlivec?
Asi za chvilku. Jo.
- Vypadáš nervózně. - Cože?
Jen klid. Uvolni se. To zvládneš.
Jsem v pohodě. Naprosto. Nevypadám tak? Vypadám vystresovaně?
Ne, fakt.
Pro mě?
Nechte toho. Posadíme se.
To je ale kocourek.
Ericu, tolik jsem toho o tobě slyšela.
Vážně?
Teda o tvojí práci… Samou chválu.
To je on.
Tak fajn. Chovejte se normálně.
- Prostě… buďte sami sebou. - Jasně.
Jmenuje se Jimmy.
- Dobře? - Fajn.
- Jimmy. - Tak jo. Dále!
Ahoj, Jimmy.
Chutná?
Tak na mě.
Namíchala jsi to parádně. Tak se mi to líbí.
I ty se mi líbíš.
Co jsi za znamení?
Jsem Rak. A tancuju jak drak.
Rozhodli jsme se využít sklepní prostory
a vystavovat artfe brooklynských umělců.
Artfe? Co to je?
Kombinace umění a kávy.
Teď se podrž. Všechny obrazy jsou z kávových zrn.
- Přísahám bohu. Je to k nevíře. - To je senzace.
- Geniální. Kávová zrna! - Ty brďo.
- Já kafe miluju. - Jaký si dáváš?
- Karamelové mocha la… - Latte?
- Jo! - Já taky!
Ale s ovesným mlíkem, bez laktózy.
Po ní dělám zadkem beatbox.
- Bože. - Nikomu ani muk.
Jasně.
Pane jo.
Ericu! Právě jsem zjistila, že Jimmy má guyanské kořeny jako ty.
- Fakt? - Jo.
Navštívil jsi někdy vlast?
Ne, naše rodina žije v Brooklynu už dlouho.
Ty jo.
To je škoda, chlape.
Člověk nikdy doopravdy nepozná sám sebe,
dokud si nelehne na zem ve svojí domovině.
- Hele. - Chápu.
- Bum. - Ty kráso.
- Celý kontinent. - Afrika.
- Hezky. - Kdo je tady černoch?
- Ty. - Wakanda.
- Sáhni si. - Popojedeme.
A je to tady.
- Pořádně to roztočíme! - Proč ne?
- Díky. - Dáš si? No tak.
- Když jinak nedáš. - No proto!
- Jenno? - Jeden mě nezabije.
- Jo. - Kdoví. Zatím čau.
- Jenno! - Jdeme na to.
To je jako v Matrixu.
- Znáte ten film? - Jasně.
Modrá, nebo červená pilulka. Keanu si ji vezme.
Pomoc!
Mazec.
Pověz,
vdala ses někdy?
Zasnoubila? Rozvedla?
Vlastně ne, měla jsem jenom desetiletý vztah.
A ty?
Ne, žádný zásnuby, svatba ani rozvod.
Ani děti?
Ne. Pokud vím.
Copak?
Aha, takže ty taky?
Prosím?
Vím, že si říkáš: „Je mu 50 a nemá ženu. Nejspíš nebude normální.“
Ne, jen si povídáme. Začals o tom mluvit ty.
V pohodě. Šlo jenom o ten tvůj tón.
Je to dost otřepaný…
To myslíš vážně?
Ale no tak. Ty mluvíš o artfe, ale otřepaná je ona? Neblbni.
Problém, hošánku?
Zkus mi tak říct ještě jednou.
Jo.
Tak jo. Uklidníme se.
Jo.
- Vidíš? Je to šašek. - Vyřídíme si to venku, vole.
Tak hele.
Nebude nás urážet panák vystajlovanej jako mimino z reklamy na GAP.
- Jo. - Že jo?
Hlavně že tvoje havajský hadry…
Ty vole! Co to máš s pusou? Natekl ti ret, kámo.
Máš na něco alergii.
Kruci. Nebyly v tom mořský plody?
Proboha. V zálivce byl rybí olej.
Počkej. Musíš si lehnout.
Mám v kabelce EpiPen pro Mae Mae.
- Lež. - Carlita ví co dělat.
Kde je? Carlito!
Sežeňte…
- Carlito! - Jauvajs.
- Dobrý? - Buší mi srdce.
Takhle bys vypadal, kdybych tě zmaloval.
Chceš, kotě?
Elodie!
- Můžu tu mít trochu soukromí? - Ne!
Carlito, máš přítele, pamatuješ?
Zrovna prodělává těžkou alergickou reakci.
- Asi bys mu měla pomoct. - Teď?
Ještě dneska!
Jimmy je ten typ chlapa, kterýho nakonec zaškrtíš,
ale porota si řekne, že si to zasloužil.
- No co. - Jsi zlá.
Bože.
Ale máš pravdu. Je to vůl.
Hele, stačilo mi, že si platí dentální pojištění.
Přijít o zub není žádná legrace.
Jo.
Poslyš.
Co ty chceš?
Jako v životě?
Víš, jak to myslím.
Co bys ráda?
Znáš ten film, kde hraje Greta Garbo svůdnici?
Tělo a ďábel, 1926.
Jo. Pamatuješ si tu scénu ze mše?
Samozřejmě.
Vezme si kalich, ze kterého se právě napil on.
A hladí ho.
A pak přiloží rty na totéž místo.
- Je to vulgární! - To teda je.
Jo.
- Ale zároveň čisté. - Jo.
Chci milovat tak silně,
že to bude neslušné.
Chápeš?
Chci milovat tak moc,
že to bude lidi okolo vyvádět z míry.
To chci.
Co?
Co je?
Nic.
Rozumím ti.
Chápu.
Ty jo.
Je hodně hodin.
Asi už půjdu.
Dobře.
- Kampak? - Nepustíš mě?
Ne. Zahrajeme si Člověče?
Scrabble?
Tak tomu říkáš?
Půjčíš mi ho?
- Chtěla bys? - Jo.
Jo.
Dobře. Tak ty takhle?
Přesně tak.
A vida.
A sakra.
Dobré ráno. Chci si promluvit o…
Ericu. Vím, jak zachránit Darzine.
Aha. Poslouchám.
Koukala jsem na ten plakát a přemýšlela o včerejší noci
a o naší zálibě ve starých filmech.
- Myslela jsi na filmy? - Ano, Ericu. Na filmy.
- Dobře. A co tě napadlo? - Nostalgie. Chápeš?
V každém starém filmu se najde kousek, za který bych dala nevím co.
Třeba župan nebo dokonale padnoucí šaty,
zlatý pásek nebo rukávník z kožešiny.
Vždycky si postesknu…
- Že už se věci nedělají jako dřív. - Ale co kdyby jo?
Minulý víkend jsem potkala návrhářku, šije famózní kousky, všechno vintage.
Řemeslně je to špičková kvalita.
- To zní dobře. - Tak super.
Ale musíme lidi nalákat. Na někoho cool, influencerku, virální celebritu.
- Kdo to bude? - Jasně.
Remy!
Ty kráso, Remy Ma.
Díky, zlato. Děkuju.
Pro tebe cokoli, to přece víš.
- Díky, Becco. - Za málo.
Líbí se mi to. Je to bezva.
- Jdeme na to. - Můžeme?
Začneme.
- Jo? Dobře. - Jo.
Přestaň.
Jen trochu zvedni nohu.
Super.
To je ono.
Je to tvůj milenec. Drobet si s ním zalaškuj.
Z toho budou paf.
Super.
Je mistryně šachu.
A kráčí dál.
No ahoj.
Vidím, že máš ještě záznamník.
Můžeme prosím zajít na to kafe?
Chci si jenom promluvit, Jenno.
Hej, Jenno!
Jenno!
Jenno, pojď ven!
Tady ji máme. Jak se máš? Oslavíme to!
Co to vyvádíš?
Mám i šampus. Tak pojď dolů.
Oslavíme to.
Co to děláš?
Jsem venku. A chci slavit. No tak.
Pojď se mnou. Užijeme si to.
- Dobře, uznávám, je to bomba. - Viď?
A k tomu to šampáňo.
Vlastně jsem si ho jenom půjčil.
Proto chutná tak dobře.
Tvoříme bezva tým.
Jo, asi jsme na to fakt kápli.
Taky myslím.
Počkej! Říkala jsem ti o Becce?
Udělá nám limitovanou edici všeho, co jsme natočili.
Jo a není zač.
Sehnala jsem desítku influencerek, co se do té řady zapojí.
Myslím, že to vyjde.
Nemluvím jenom o práci.
Jo.
Poslyš, k té noci…
- Neříkej, že to byla chyba. - Ne.
- Nebyla. - Rozhodně to tak neznělo.
Taky jste nebyl zrovna potichu, pane.
Ale z pochopitelných důvodů
bychom to měli nechat plavat.
Proč?
Nic tě nenapadá? Pět písmen. Začíná to na D…
Neblázni, máma nám nemůže poroučet.
Můžeme rozjet vlastní projekt.
Ovládnout filmovou a módní scénu. Jsou to naše nápady.
To možná jsou,
ale bez zavedené společnosti, která je zrealizuje, z nich nic nebude.
Tvá máma je sice šílená narcistka, ale díky tomu se dostala na vrchol.
Ty bláho. Nečekal bych, že se jí někdy budeš zastávat.
Nezastávám se jí.
Ale moje budoucnost je teď spojená s tou její.
A jak vypadá?
Lidi si mě v ní váží.
A moje jméno něco znamená.
A doma na mě nečekají jenom čtyři stěny. Tak vypadá.
Já si tě vážím. I tvých zdí.
- Proč tohle děláš? - Věř mi.
Poznám, když je něco fajn.
A ty určitě taky.
Jsem ochotná uznat,
když pozitivní činy vedou k pozitivním výsledkům.
Dobře, platí. Necháme to plavat. Tečka.
- Jsme profíci. - Rozhodně.
- A makáme. - Makáme.
- Neomakáváme se. - Ne.
Vidíš.
Ale dneska ti dám do těla.
Chceš mě zničit?
Totálně vyřídit.
Nejdřív mě budeš muset chytit.
Hlavně se depiluješ.
To je fajn.
Nevěděl jsem, že se starší ženy depilujou.
Čekal jsi bobra jako ze sedmdesátek? Kolik myslíš, že mi je?
Myslel jsem, že to pak už neřešíte.
- Že to vzdáme? Že na to kašleme? - Ne nutně vzdáte.
Prostě se s tím smíříte.
Narodit se v 70. letech neznamená řídit se tehdejšími trendy.
Všimla jsem si, že máš na prsou křičícího orla.
- Křičícího orla. - Co to je?
Nepoznám, co je to za ptáka.
Je to holubice.
Kdo je Otis?
Otis je…
Můj táta.
Jo, můj papá.
Nikdy jsi o něm nemluvil.
Jo, už totiž umřel.
Promiň.
V pohodě. Zabili ho, když mi byli dva.
Proboha.
To je čím dál horší. Co se stalo?
Samozřejmě si toho moc nepamatuju,
ale do něčeho se namočil.
Žil totiž na ulici.
S mámou jste to museli mít těžký.
Jo. I když co já vím. Není v tomhle zrovna sdílná.
Jednou jsem ji přistihl, jak brečí,
ale to bylo naposledy.
Nechci ji trápit,
takže se snažím poskládat střípky
a přijít na všechno sám.
Udržuju si od ní odstup, zvlášť když jde o tátu.
Takže tak.
To je smutný.
To jo.
Ale víš jak.
Možná prostě na rodičovství nemá buňky.
Já nejspíš taky ne.
Nesmysl.
No fakt. Místo dětí budu mít svoje filmy.
Jo, tak to nejspíš bude.
Ach jo.
Ale vážně uvažuju o tom, že o tátovi natočím film.
- Jo? - O jeho životě, ne o jeho smrti.
Chci zkrátka oslavit jeho život a to, jaký byl. Jo.
To zní báječně.
Díky.
Líbíš se mi.
Líbím se ti?
Tvůj zadek.
Líbí se mi tvůj zadek. I ty.
Já se picnu.
Jak to bylo s tvým ex?
Poznali jsme se na vejšce. Oba jsme byli hrozně snaživí.
Začali jsme spolu chodit.
Bylo to moc fajn.
A pak se z nás stalo tohle.
Tenhle výrazný pár.
Budovali jsme si jméno a mně po deseti letech najednou došlo:
„Tak počkat.
Vždyť mě tahá za nos.“
Chtěla jsem víc.
Co?
Rodinu.
Víš?
Něco, co by z toho vzešlo.
Až jednou pověsím kariéru na hřebíček, mít kolem sebe úžasnou rodinu.
Jo.
Už jsem se ale toho snu vzdala.
Můžeš mít nový sny.
- To můžu. - Těch deset let tě přivedlo ke mně.
Jsi roztomilý, víš to?
- Kristepane. - Co?
Před deseti lety jsi chodil na laborky.
- To snad ne. - A měl skříňku.
Ale teď už jsem dospělej chlap.
Tvůj chlap.
Můj? Myslíš, že jsi můj chlap?
A ne snad?
Já bych spíš řekla něco ve smyslu
zakázaného ovoce.
Takové zlobivé kiwi.
Záhadná borůvka.
- Zakázaný ovoce. Ty bláho. - Jo.
Co se mezi námi stalo, zůstane jenom mezi námi.
Budu mlčet jako hrob.
Škoda že jsem nešla na černošskou školu.
To mi povídej. Ale můžeme to zažít zprostředkovaně.
Aspoň bych nepotkala Briana…
Už mu říkáme jménem?
- Jenom já. - Páni.
- Ty ne. - Brian.
- Ne. - Brian.
- Sklapni! - Brian.
Dost. Přestaň.
Sakra.
- Ahoj! - Jenna Jonesová!
Nazdárek.
Sháním se po tobě už týdny.
Fakt?
A tebe taky bombarduju zprávama, ty darebáku.
Chodili jsme spolu na střední, než se ze Suki stala topmodelka.
- Aha. - Děláš si srandu.
Ty nevíš, že Jenna mě objevila?
To jsem nevěděl.
Jo. Mezi regály s kosmetikou v redakci Darling.
- Přesně. - Jo.
Jo.
No do háje.
Ježkovy voči. To je senzace!
- Ne! - To vám přeju.
- Ne. - Ne!
- Ne. - Blbost. Ne.
- Děláme… průzkum, jo. - Průzkum.
- Jasně. - Pro Darzine…
- Jo. - Průzkum, hezký.
Šikulky. Tak jo.
To je bezva. To kvituju.
Sakra.
To je průšvih.
To teda jo.
Suki zná…
Úplně všechny.
Do háje.
Určitě jsi to už viděla.
„Král.“
Dovolily jsme si to přečíst za tebe.
Chceš to sesumírovat?
Tak jo, nejdřív špatné zprávy.
- Žádné nejsou. - Žádné nemáme.
Záleží na úhlu pohledu.
„Můj největší úspěch je tohle místo.
Ne dům samotný,
ale život v něm po boku ženy, která ho proměnila v domov.“
Vypadá to, že se tu někomu stýská.
Byla jsem pryč přes rok, a neozval se ani jednou.
- Hrůza. - Musím jít.
- Ale časopis si bereš? - Ticho.
Přeskoč na poslední odstavec.
Jenno?
Ahoj, Darcy, jak se máš?
Hádej, co způsobila má genialita.
Do toho.
Nemám tušení.
Tipni si.
Volali mi z New York Times.
Chtějí mě představit jako brilantní vydavatelku.
Mediální magnátku.
To je senzace, Darcy. To ti přeju.
Zajímal je Dokonalý objev. Řekla jsem jim, že to napadlo tebe.
A Erica.
Ano, vás dva.
Odvádíte spolu vynikající práci.
Jo. Díky, že jsi mi dala šanci a svedla nás dohromady.
Díky.
Máš pravdu, dala jsem vás dohromady.
Jo. Máš skvělou intuici.
Ano. To mám.
Má vážně talent. Můžeš na něj být pyšná.
To jsem. Moc. A ty?
- Co já? - Jsi na mého syna pyšná?
Jasně. Jsem hrdá na naši společnou práci.
- Jo. - Zjevně má motivaci.
To je jen zápal čerstvého absolventa.
Taky tě chce potěšit.
Určitě sis všimla, že se mu trošičku líbíš.
- Fakt? - Ale běž.
Ještě jsem ho neviděla se tak soustředit a snažit.
To díky tobě.
Je to zásluha dobré výchovy a kvalitního vzdělání.
Ano, jistě.
Úzká spolupráce se silnou ženou podobnou jeho matce určitě hraje roli,
ale dost těch keců, Jenno.
Dobře odvedenou práci vítám.
Ale nechceme, aby to vedlo k nějakému…
rozptýlení.
Darcy, přísahám.
K žádnému rozptylování nedochází.
Bezva.
Z New York Times dorazí zítra na focení.
Držte se myšlenky,
že Darzine pod mým přímým vedením dominuje na poli módního předplatného.
Jasně.
DARZINE UVÁDÍ
DOKONALÝ OBJEV
ZASNĚTE SE
OSMĚLTE SE
TANČETE
OBJEVUJTE
NEW YORK, LONDÝN, MILÁN, PAŘÍŽ, TOKIO
PŘIHLASTE SE K ODBĚRU!
Jo!
Sláva!
Povedlo se.
Výborně.
Díky, mami. Teda díky, Darcy.
Nesmíme ale usnout na vavřínech.
Čeká nás ještě spousta práce.
Rozhodně. Po zkušební době vyhodnotíme míru odlivu.
Výborně.
Zpátky do práce.
DYNAMICKÉ DUO Z DARZINE
- To je katastrofa. - Děláš si srandu? Jsme v Timesech.
- Jo. - Na papíře.
- Jo. - Nemáš radost?
Vypadáme jako dvě hrdličky. V tom je ten problém. Je to nerozvážnost.
Naši kamarádi to už vědí.
Proč to prostě nepřiznáme?
Jsem připravený.
Moment. Řekl jsi, že jsi připravený?
Ano, jsem.
A na co přesně jsi připravený?
Proč to tak komplikuješ?
Ovlivňuje to mou kariéru.
Chápeš?
To, jak platím účty. Jak žiju. Jak si mě lidi váží. Jak na mě nahlíží.
- Má pověst je… - Miluju tě.
Bože. Co to děláme?
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Kolo, kolo mlýnský
za čtyři rýnský…
VŠECHNO NEJLEPŠÍ, MAE MAE
Je super, že jste si spolu vyšli mezi lidi.
A Ericu, oceňuju, že nezkazíš žádnou srandu.
Ten kostým je boží.
Všechno nejlepší, Mae Mae!
Ahoj, teto Jen.
Tohle je můj kamarád Eric.
- Ahoj, Zorro. - Ahoj, baletko.
Půjčíš mi ten foťák?
Ne, zlatíčko, ten není na hraní…
Ne, v pohodě.
Nafotíme pár super narozeninových fotek, chceš? Jdeme na to.
- Tak šup. - Jak to dělá? Nechápu.
Jé, to je její učitelka baletu. Madison!
Ahoj, jak se máš?
- Jak se vede? - Dobře. Pohoda.
Tebe bych tu nečekal.
- Já vím. Překvápko. - To teda jo. Mazec.
Výborně.
Super.
Teď se chytíme tyče.
Pět, šest, sedm, osm.
Ty bláho!
To byla senzace.
Tak jo. Ještě jednou. Pět, šest, sedm, osm.
Co nejvýš.
Paráda, holky. Dejte si pauzu, pak se uvidíme.
- Zatím! - Ahoj!
- Jsou strašně roztomilý. - Jsou boží.
- Fakt šikulky. - Tobě to s nima taky jde.
- To se musí nechat. Máš talent. - Ale běž. Díky.
- Povedlo se ti něco nafotit? - Ahoj! My se asi neznáme.
Jsem Madison.
Těší mě. Jenna.
Která z holek je vaše?
Žádná, jsem Billiina kamarádka.
- Jsme kolegové. - Jo.
Svět je malej.
To jo.
Musím jít. Mám zkoušku. Moc ráda jsem tě viděla.
Já tebe taky.
No prosím.
Svět je malej!
Klid.
Máš dost jejích fotek? Zavoláme ji zpátky, může se převlíct.
Nevěděl jsem, že tu bude.
- Jasně. - Co se děje?
Nenapadlo tě říct nic lepšího, než že jsme kolegové?
- A co? - Cokoli. Máš milion možností.
Jo tak. „Hele, tohle je Jenna, moje životní láska.“
- Co mám asi říct? - To už zní líp.
Říkalas, že musíme být opatrnější.
Neobracej moje slova proti mně. To nedělej.
Nějak moc jste se k sobě měli.
- Nesmysl. - Minimálně třikrát jste se objali.
- Přede mnou. - Nemůžeš mít obojí.
To nejde.
- Anebo mi dej pusu. Co ty na to? - Jo, jasně…
- Polib mě. - To není fér.
Není to fér. To jsem si myslel.
- Počkej, ty odcházíš? - Jo.
Hádat se na dětský oslavě nebudu. Nepůsobí to dobře.
Ericu!
Ericu, zvedni to, sakra.
Briane?
Ty jsi pil?
Jo.
Neznat tě, bála bych se o tebe.
Mám se bát?
Jde o mou mámu, Jenno.
Ona…
Včera zemřela.
Proboha, to je mi moc líto.
To je hrůza.
Vezmu tě domů. Budu řídit.
Tak jo.
Na chvíli sis zdříml.
Můžeš se jít nahoru dospat.
Víš, že tě měla nejradši?
To doufám. Kolik dalších desetiletých vztahů jsi měl?
Pojď dovnitř.
- Ne, Briane. - Tak pojď, koukneme se spolu na film.
- Vždyť filmy nemáš rád. - To je fuk! Jenom…
Nechci být dneska večer sám.
Vážně ne.
To je ironie. Já taky nechtěla.
Pane jo.
My jsme dvojka.
Víš, že jsem se tě snažil kontaktovat, ne?
Jo. Ten článek ve Forbesu se povedl.
Volal jsem ti, nahrával zprávy, posílal výběrovou kávu.
Ale nic nezabíralo.
- Kdes vzal mou adresu? - Vycvrlikal mi ji vrabec.
Na pět a první je D?
Ď-Á-B-E-L. Jo.
Nechtěla, aby do redakce chodily dárky, když nejsou pro ni.
Jo, Darcy je pěkný ptáček.
Ale tu práci miluju.
Viděl jsem vás v New York Times.
Zřejmě máš důvod ji milovat.
A to je signál, že mám jít.
Do toho hroznýho bytu v Brooklynu? Nesnášíš Brooklyn.
Ne, Briane, ty ho nesnášíš!
- Vždycky jsi ho nesnášela. - Ne, to ty, Briane.
Já ho mám ráda.
A tobě možná přijde hrozný, ale je to domov.
A je v něm láska.
Darcyina syna?
Myslel jsem, že moje krize středního věku je zlá, ale tohle?
- Jenno… - Vyjíždíš na mě.
Ne.
Jo, vyjíždíš, a u toho já být nemusím.
Přísahám, že ne. Jsem jenom upřímný.
Znám tě líp než kdokoli jiný.
Ne, neznáš, Briane.
A popravdě mi připadá,
že jsi mě ani nikdy neznal.
Měj se.
Tady máš ranní kávu, černou.
Díky. Poslyš, neviděla jsi dnes Erica?
Neřekl ti to?
Pracuje z domova na těch nových záběrech.
No jo. Jasně. Vím, vypadlo mi to.
Díky.
Vím, že je to ulítlý, takže díky, že mi pomáháte.
Od toho kámošky jsou.
Jak se tam teda dostaneme?
Říkám ti, neměj obavy. Věřím svojí posile.
- Vidíš? - Že by?
Už jde.
Povedlo se?
Normálně bych řekla, že to mám u tebe, ale věřím na lásku.
Zmáčkni PH jako penthouse.
Dojdi si pro svýho miláčka!
- Fakt tam mám jít? - Jo.
- Jdu tam. - Dýchej.
- Bože. - Běž. To zvládneš!
Do toho.
Fíha.
Jsem stíhačka?
Máš odvahu.
Vloupat se do Darcyina doupěte. Slušný.
Takže se tu budeš schovávat navždy a už se mnou nepromluvíš?
Sama mě schováváš.
Promiň.
Když jsem tě viděla s Madison,
rozhodilo mě to.
A pohled na vás dva s dětmi…
Nevydržela jsem to.
Neblázni.
To, že si hraju s dětma, neznamená, že je chci. To přece víš.
Jo. Píšu si.
Vynechalas, že jsi běžela za ex.
Procházeli jste se v dešti.
Šel jsem za tebou, ale to je vedlejší.
Nebylo to, jak si myslíš.
- Nebudu soutěžit s tvou minulostí. - Nestojím o něj.
- Ne? Dobře. - Ne.
Ani o jeho svět.
A o jaký svět stojíš? To bych moc rád věděl.
Ten, ve kterém jsem teď.
Kde se musím schovávat? To chceš?
Ne. Chci tohle.
Dělat práci, kterou miluju, s mu…
mužem, kterého miluju.
S mužem, kterého miluješ.
Ano.
Chvěje se ti ret.
Proč musíš všechno komentovat?
Nemůžeš mě chvilku nechat?
Snad už mě trošku znáš.
- Malinko. - Trošičku.
Jak dlouho si to už rozdáváte u mě doma?
Začalo to předtím, nebo potom, co jsem tě žádala,
aby ses od mého syna držela dál?
- Cože jsi udělala? - Ano, Ericu.
Dvě dospělé ženy si o tobě promluvily.
A teď se dvě dospělé ženy baví,
takže buď zticha, nebo jdi do svého pokoje.
Víš, jak jsem na to přišla? Vycítila jsem to.
Ze slušnosti jsem šla za tebou
a tys mi přísahala.
Že se nenecháme rozptylovat.
Takže je to pravda? Mluvily jste o mně, a neřeklas mi to?
Nepleť se do toho.
To myslíš vážně, Jenno?
Slíbila jsem ti, že se budeme soustředit a nebudou problémy. A nejsou.
Odvádíme skvělou práci.
- Čísla nelžou. - Lžeš ty.
Lžeš, manipuluješ a podvádíš.
Vždycky jsi byla taková.
Nevím, proč mě to překvapuje.
Jsi nemocná.
Rozhodně není normální, že zatímco mně dojdou milenci,
ty se vrhneš na mého syna.
- Ne. - Ne?
Zamilovali jsme se.
Dobře.
Pokud ti to v tom sexuálním opojení nedocvaklo,
máš padáka.
Nevyhazuj ji, končím.
Ne, nekončíš.
Nepromrháš všechno, co jsem pro tebe kdy obětovala.
Leda velký kulový!
Neopovažuj se na mě křičet.
V kanceláři se už neukazuj.
Věci ti pošleme.
- Darcy. - Vypadni.
Ericu?
Táhni mi z očí!
Že ti není hanba, mrcho.
Proč zrovna ona?
Není ničím výjimečná.
VÍTEJTE NA 125. ULICI
ČERNÁ GARBO
Můžeme?
Dobrý?
HLEDÁ SE OTIS
- Jo. - Hledá se Otis, klapka jedna.
Ahoj, E. Tady Jenna. Šťastný nový rok!
Kdybys chtěl, říkala jsem si,
že bychom se mohli vidět.
Ahoj, cizinče.
Ahoj.
Nějak to letí.
Jo.
Vypadáš skvěle.
Ten účes ti sluší.
Díky.
Nový účes. Nové já. Chápu.
Taky vypadáš k světu.
Díky.
Prý jsi odešel z Darzine.
Jo, odešel.
Bydlím teď v Harlemu.
A právě mi odklepli grant na dokument o tátovi.
- To je senzace! - Jo.
- Gratuluju! To mám radost. - Díky.
Mamka asi moc nadšená není, ale moc ti to přeju.
Jo, ale nic s tím neudělá.
Prý teď učíš.
Vedu kurz o módě a filmu na Kolumbijské univerzitě.
Asi jsem se v tom našla.
Ty jo, to je super. Je z tebe paní profesorka.
Jo.
Musím ti něco říct.
Pozor, spoiler.
To je tvoje?
Naše. To malé je naše.
Prosím tě, řekni něco.
Ty brďo. Dobře.
Poslala tě sem máma?
Cože? Ne, Ericu.
Určitě jsi nejdřív nešla za ní?
Ona to neví.
Přišla jsem to říct tobě.
- Překvapilo mě to stejně jako tebe. - Fakt?
Jak to myslíš? Tohle jsme zrovna neplánovali.
To rozhodně ne.
Dobře, hele, vůbec nic po tobě nechci.
Vím, že děti nechceš, takže v pohodě.
Prosím tě, neříkej mi teď, co chci a co ne.
Dobře, ale tak se vyjádři, protože naposledy jsi mi říkal,
že nemáš buňky na to, abys byl táta.
A že místo dětí budeš mít svoje filmy. Pamatuješ?
To sis to nahrála a naučila se to slovo od slova?
Ne, Ericu. Pamatuju si to, protože to pro mě bylo důležité.
Chrlíš na mě teď strašně moc informací.
Byl bys radši, kdybych ti nic neřekla?
To jsem neřekl. Přestaň mi vkládat slova do úst.
Když tvoje reakce mě moc neuklidňuje.
Dlouho jsem tě neviděl.
A celou dobu, co jsme byli spolu, jsi to chtěla tutlat.
Teď si mě sem pozveš a takhle to na mě vybalíš.
Myslel jsem, že si jenom v klídku popovídáme.
A ty že budu táta. To jako vážně? A já do toho nemám co mluvit.
Už ses rozhodla. Teď se mě snažíš dotlačit k odpovědi.
Nesnažím.
Nesnažím se tě nikam tlačit. Snažím se ovládnout.
A ne, tohle rozhodnutí není na tobě.
Potřebuju čas. Omlouvám se.
Ty sis to promyslela a já chci taky.
Nechci tu křičet na těhotnou ženu.
Takže mě omluv, jo?
Zlatíčko, poslouchej.
Až přibereš, nic si z toho nedělej.
Já měla přes 100 kilo,
a tys vážila sotva čtyři.
Tvůj otec mě bral na večeři a já spořádala šest porcí.
A když ses klubala na svět,
měla jsem tak oteklé nohy, že jsem si musela vzít jeho boty.
Poslyš, můžu přijet.
Budeš potřebovat pomoc, zlato.
To bych moc ráda, mami. Díky.
Ozval se ti otec?
Od té doby, co jsem mu to řekla, ne.
Dám mu čas. Trochu jsem ho zaskočila.
- Nesnaž se ho omlouvat, holčičko. - Dobře.
Na tanec jsou potřeba dva. Tohle jsi nezpůsobila sama.
- Tak dost. - Ani jsi sama neotěhotněla.
To bude asi ten polštář ode mě!
Dobře. Vydrž.
Já musela používat těhotenský polštář.
Jinak bych oka nezamhouřila,
protože jsi mi v břiše dělala pěkný bugr.
Celou noc jsem se modlila…
Dobré ráno, Jenno.
Promiň, že jsem tě tak přepadla,
ale drastické okolnosti si žádají drastické kroky.
Sedávala jsem na pračce, abych si vyvolala porod.
Není to ten polštář, mami. Zavolám ti pak.
Dobře. Mám tě ráda.
Tak zatím.
Co chceš, Darcy?
Vážně ses překonala, Jenno. Udělala jsi ze mě babičku.
Nedá se říct, že bych při tom myslela na tebe.
Existuje typ žen,
které sabotují samy sebe.
Myslím, že jeden typ jsou i narcistické matky,
ale to je jedno.
Plastika nosu?
Hodláš tu zůstat?
Vychovávat mého vnuka v tomhle?
- Můžeme toho nechat? - Fajn.
- Nehodlám se s tebou dál kočkovat. - Fajn.
Ten dokument, co Eric točí, je tvoje práce?
Ne. Chce to udělat pro sebe.
- Má právo to vědět. - A já mám právo mu to neříct.
Možná.
Možná mě teď jako matka pochopíš.
Možná jo.
Byla jsem v jiné situaci než ty,
když jsem Erica čekala.
Naši jeho otce nenáviděli.
Do morku kostí.
I celou jeho partu. Mysleli si,
že jsem moc mladá.
Což jsem byla.
Ale milovala jsem ho.
A chtěla jsem našeho syna.
Eric byl to nejkrásnější miminko.
A když jeho otce zabili,
naši na pohřeb nepřišli.
Od té doby jsme zůstali sami dva.
- To je mi líto. - Neopovažuj se mě litovat.
Posílilo mě to.
Moje mateřská urputnost se přetavila i v urputnost profesní.
Protože jsem za něj musela bojovat.
Musela jsem ho vychovat.
Svého syna.
Nevím, čí je to karma,
ale tvá trajektorie je působivá.
Ale neudělám ti to, co mně naši.
Ten koloběh končí u mě.
Ať chceš nebo ne, teď jsme rodina.
Čau.
Co ty tady?
Vím, co se kde šustne.
Domyslel jsem si to.
Kdo ti to řekl?
Hádej.
Jo a roste ti zadek, takže je to kluk.
Já se picnu.
- No jo. - Budeme mít dítě.
Nejsem na to připravený.
Ale máma byla ještě mladší, když mě měla.
A pořád pro mě znamenáš hrozně moc.
Nechci to zmeškat.
Jenna Jonesová?
Zřejmě nebudeš muset.
Tak jo.
Vypadá to dobře.
A tady tohle mi říká,
že to bude zdravý chlapeček.
- Božínku. - Ty jo.
- Dám vám chvilku. - Díky.
- Gratuluju. - Díky.
Ty jo.
- To je mazec. - Věřil bys tomu?
Vyrobili jsme človíčka.
To teda.
Ty bláho.
Poslyš.
Co bys řekl na jméno Otis?
Ty jo.
Já toho o tátovi moc nevěděl, ale můj syn o mně bude vědět všechno.
Bude.
Ale bude mít i moje příjmení.
Tak jo. To zní fajn.
- Jo? - Jo.
Otis Jones Hale. Dvě příjmení.
- Jako rocková hvězda. - Jo. A já budu taťulda. To je pecka.
Málem bych zapomněl.
- Co to je? - Test otcovství.
- Pro mámu. - Cože?
Od Darcy. Dělám si srandu.
Právě jsi o vlásek unikl smrti.
Jsou to dva lístky na její gala.
Půjdeš se mnou?
Jasně.
Těším se, jak Darcy zastíním.
DARZINE: KRÁLOVSKÁ REVOLUCE, GALA 2022
Vypadáš tak šťastně.
Já vím.
Bože.
Vítejte na galavečeru časopisu Darzine.
Připijeme si.
Na další znamenitý rok.
Tohle je osmý ročník vašeho galavečeru
a váš vůbec nejlepší rok.
Jaký je to pocit?
Její veličenstvo
je spokojeno.
Jenno Jonesová.
Máte za sebou famózní návrat.
Plný radostí.
Jak to vnímáte?
Vlastně bych tomu neříkala návrat.
Spíš dokonalý objev.
KONEC
NA PAMÁTKU MATTHEWA
Překlad titulků: Zdeněk Huml