Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Tanska, 1700-luku. Verotulojen lisäämiseksi -
moni Tanskan kuningas yritti asuttaa laajaa Jyllannin nummea.
Mutta luonto on julmaa, maa kylmää ja seutua piinaavat irtolaiset.
Ja vuosikymmenten ajan kaikki yrittäjät ovat epäonnistuneet.
Nummi on viljelykelvoton.
KÖÖPENHAMINA 1755
SOTAVETERAANIEN KÖYHÄINTALO
KUNINKAALLINEN VEROKAMARI
Majesteetti, vaunut odottavat. - Lähdemme, kun olen valmis.
Ludvig Kahlen, otamme nyt vastaan.
Kansleri Paulli.
Kuka hän on?
Kapteeni Kahlen palasi kotiin palveltuaan 25 vuotta Saksassa.
Hän anoo rakennuslupaa Jyllannin nummelle.
Hienoja piirustuksia, sotilas. Ne vain ovat ajanhukkaa.
Nummi on viljelykelvotonta. - Mitä tahansa maata voi viljellä.
Kolmasosa valtiosta on karua nummea. Se on häpeä maallemme.
Minä nujerran maan. Perustan nummelle ensimmäisen siirtokunnan.
Siellä on vain kanervaa, kiviä ja hiekkaa. Mikään ei kasva siellä.
Sinua paremmat miehet ovat todistaneet sen yhä uudelleen.
Kaikella kunnioituksella pyydän lupaa tavata itse kuninkaan.
Ilman muuta. Voisiko joku kutsua hänen majesteettinsa tänne?
Emme tuhlaa enempää valtion varoja nummen raivaamiseksi.
Emmekä omahyväiseen sotilaaseen nuhjuisessa univormussa. Poistukaa.
En pyydä rahaa. Rahoitan hankkeen itse.
Miten? - Minulla on kapteenineläkkeeni.
Sehän on mitätön.
Oletetaan, että onnistut perustamaan siirtokunnan.
Mitä haluaisit palkkioksi anteliaasta tarjouksestasi?
Aatelisarvon siihen liittyvine tiloineen ja palveluskuntineen.
Odottaisitko ulkopuolella?
Mitätön mies. Äiti oli kartanon piika.
Hän oli puutarhurin apupoika, kunnes liittyi Saksan armeijaan.
Hän onnistui nousemaan kapteeniksi alhaisesta säädystään huolimatta.
Vaatimus on järjetön. - Vaatimukset ovat yhdentekeviä.
Voimme luvata vaikka keisarinarvon. Se maa on viljelykelvotonta.
Mutta niin kauan kuin hän on siellä, voimme sanoa majesteetille, -
että me yhä ponnistelemme hänen rakkaan nummiprojektinsa eteen.
Kapteeni Kahlen, tulkaa sisään. Meillä on hyviä uutisia.
ÄPÄRÄ
Apua! Auttakaa!
Pikku almu pikku piikarukalle, joka on yksin metsässä.
Oletpa komea kiho. Sinulla on varmaan paljon rahaa.
Miksi helkkarissa päätit rakentaa talon juuri minun lääniini?
Ahkerat kädet voittavat.
Mitä noissa laatikoissa on? - Sen minäkin haluaisin tietää.
Ne tuotiin Mecklenburgista asti.
En ymmärrä tätä salamyhkäisyyttä.
Tuossako ovat kaikki mieheni?
Tarvitsen enemmän, jotta talo valmistuu ennen syksyä.
Yksikään ahkera mies ei halua tappaa itseään nummella.
Tarvitsen kolme kertaa enemmän miehiä. Etsi naapurikylistä.
Minulla on joutsenenmunan kokoiset peräpukamat. En kestä istumista.
Ja metsät vilisevät irtolaisia. Ai niin... Viisi riikintaaleria.
Virkamiehenä haluan korvauksen tavaroittesi hankkimisesta.
Ja hevosista, joilla tavarat kuljetetaan maailman persläpeen.
Anteeksi, pastori.
Kapteeni, voinko näyttää teille jotakin?
Minulla on ratkaisu miespulaanne.
Ette aavistakaan, miten iloinen olen, että valitsitte meidän seurakuntamme.
On korkea aika Jumalan valon loistaa nummelle.
Tulkaa. Taisin löytää teille kodin.
Johannes Eriksen, kokenut viljelijä ja hänen vaimonsa Ann Barbara.
On laitonta palkata lampuotipakolaisia.
He pakenivat julmaa isäntää.
Eriksen on kova työmies ja Ann Barbara on hyvä taloudenhoitaja.
Voimme työskennellä puolikkaalla palkalla.
Kunhan on oma kamari, ettei vaimoni tarvitse nukkua miesten joukossa.
Kamari ja kaksi ateriaa päivässä, ei palkkaa.
Teidän tilanteessanne ette saa parempaa tilaisuutta.
Minulle tulee merkittäviä vieraita, kun talo on valmis.
Odotan, että pidätte yllä korkeaa tasoa.
Ymmärsittekö?
Kaikki järjestyy. Teitä ei ikimaailmassa etsitä nummelta.
NELJÄ KUUKAUTTA MYÖHEMMIN HALDIN KARTANO
Ah, Bondo! Seison tässä kuin ääliö ja tuhlaan parasta vuodenaikaa.
Juuri nyt posket rusottavat.
Karhumuotokuvat ovat muotia Pohjois-Euroopassa, de Schinkel.
Missä serkkuni on? - Ulkona juoksuttamassa hevostaan.
Hän ei tee muuta kuin juoksuttaa sitä tyhmää hevosta.
Eräs kapteeni Kahlen on rakentamassa taloa nummelle.
Hän kutsuu sitä Kuninkaantaloksi.
Sanoit, ettei tänne tulisi enää muita hulluja.
Ja että olisi vain ajan kysymys, milloin voisimme ostaa koko alueen.
Kahlen? - Niin. Ludvig Kahlen.
Ota selvää, kuka hän on. - Ilman muuta.
KUNINKAANTALO
Sain armeijassakin parempaa muhennosta.
Jos olisitte ostanut lehmän, meillä olisi rasvaisempaa maitoa.
Jos minun on tarkoitus hoitaa taloutta, tarvitsen lehmän.
Olen tehnyt tarkan talousarvion täällä asumiseen.
Jos lehmä tarvittaisiin, täällä olisi lehmä.
Siinä tapauksessa tuon parempaa ei tule.
Kaiken on oltava tarkassa rivissä.
Lattian on oltava pölytön ja ruoan on oltava keskellä lautasta.
Hän käyttäytyy kuin hieno herrasmies, -
mutta vaatteet ovat kuluneet ja kädet karheat.
Hän on outo. - Pastorin mukaan häneen voi luottaa.
Emme voi luottaa kehenkään.
Emme ikinä pääse pois täältä ilman palkkaa.
Viivytään vain tämä kesä. Kunnes meitä ei enää etsitä.
Yksi kesä Kuninkaantalossa.
Sitten lähdetään rannikolle. Haluan nähdä meren.
Minne sinä lähdet?
Ulos oudon isäntämme luo. Hänen ei pidä kulkea siellä yksin.
Tarvitsette merkeliä. - Haemme savea meren rannalta.
Kanerva pitää polttaa. Maa pitää lannoittaa.
Vie ainakin puoli vuotta, ennen kuin voidaan viljellä mitään.
Saanko kysyä, mitä olette ajatellut viljellä?
Saat toki kysyä.
Mutta et saa vastausta.
Tule tänne!
Kiitos tästä hiton kanasta, kiho!
Mitä tapahtuu? - Irtolaiset.
Mitä helvettiä te teette?
Nyt kaikki irtolaiset tietävät, että voivat tulla tänne varkaisiin.
Miksi päästitte tytön menemään?
Heidänlaistensa lähelle ei pidä mennä. Piru suojelee niitä.
Näit itse, miten tumma hän oli. - Ole hiljaa. Tyttö on kerjäläinen.
Hän on etelästä ja siksi tumma. Ensi kerralla pysäytätte hänet.
Emme halua päällemme kirousta. Saat itse pysäyttää hänet.
Pakkaa tavarasi. Saat lähteä.
Tämä sinun yrityksesi on hieno asia.
Aistin täällä jo elämää.
Johannes. Eikö tuo ole Preisler?
Johannes. Menisitkö vahtimaan hevostani latoon.
Kapteeni Kahlen!
Majuri Preisler. Tulin Haldin isännän Frederik de Schinkelin asialla.
Hän omistaa 130 lampuotitilaa ja on alueen maaoikeuden tuomari.
Herra de Schinkel kutsuu sinut päivälliselle kartanoon tänään.
Se on minulle kunnia.
Toivottavasti sinulla on toiset vaatteet. - Minulla on univormuni.
Yksi herra de Schinkelin lampuodeista pakeni äskettäin.
Huhun mukaan hän oleilee yhä tällä seudulla.
Johannes Eriksen ja hänen vaimonsa. Onko nimi tuttu?
Minulla on ne miehet, jotka näette täällä.
Schinkel. Hänen luotaanko he pakenivat?
Alueen tärkeimmän miehen luota? Jonka kanssa pitäisi olla väleissä?
Enoni rakasti koiria. Hän määräsi testamentissaan, -
ettei Frederik saa poistaa yhtäkään koiramaalausta.
Luulen, että hän piti enemmän koiristaan kuin omista lapsistaan.
Edel Helene Leising, Frederikin serkku.
Kapteeni Ludvig Kahlen.
Oletteko sukua norjalaiselle kreivi Leisingille?
Hän on isäni. Tunnetteko hyvin Norjan aatelistoa?
Vain sen, mitä muutkin. Että isänne on kuninkaan läheinen ystävä.
Hän on täällä.
Ludvig Kahlen. Tervetuloa Haldin kartanoon.
Maaoikeuden tuomari Schinkel... - De Schinkel.
Isäni oli Schinkel, mutta minä muutin nimen de Schinkeliksi.
De Schinkel, anteeksi.
Puutarhurin apupojasta palkituksi kapteeniksi on huomattava teko.
Se veikin minulta 25 vuotta.
25 vuotta. Tiedätkö, kauanko aateliselta vie päästä kapteeniksi?
Kuusi kuukautta.
Kaiketi vihasit puuteriperuukkipäitä, jotka ylennettiin ennen sinua -
vain siksi, että heidän suonissaan virtasi oikeanlaista verta.
Säännöt ovat sellaiset. - Sanoo aito sotilas.
Sinä siis aiot yrittää viljellä nummea?
Aion perustaa sinne kuninkaan ensimmäisen siirtokunnan.
Nummi on Jumalan luontoa. Miksi kastroida villipeto?
Eikö Jumala luonut ihmisen maan päälle luomaan sivilisaatiota?
Mekö täällä emme ole sivistyneitä? - En sanonut niin.
Jumala ei liity sivilisaatioon. Jumala ja elämä ovat kaaosta.
En ole samaa mieltä.
Taistelit Sleesian sodissa. Oliko se sivistynyttä?
Ei. Sota on kaaosta.
Mutta voittaja voi keksiä keinon hallita kaaosta.
Mitä pidät kihlatustani? Eikö hän olekin sievä?
Olemmeko kihloissa? En muista myöntyneeni, Frederik.
Niin kuin se ei muka olisi päätetty asia.
Hänen isänsä aneli minua ottamaan hänet. En tosin valita.
Hänen perheensä saa omaisuuteni, mutta minä vedän pisimmän korren.
Aatelistoon pääsy on mittaamattoman arvokasta. Sanoi minun isäni.
Isänne oli oikeassa. - Hän loi tämän tyhjästä.
Kaksi lehmää ja aura.
Nyt hän mätänee maassa.
Elämä on kaaosta, Ludvig.
Pilluja, kulleja, paskaa, verta, kaaosta.
Emme pysty hallitsemaan yhtään mitään.
Vasta myönnettyämme sen voimme nauttia mitättömästä elämästämme.
Kaikki, mitä olet tänään sanonut, on ollut naurettavaa.
Anteeksi. Serkkuni kaipaa sivistyneen käytöksen oppituntia.
Miksi olen täällä?
Olet täällä, koska olet rakentanut minun maalleni ilman lupaa.
Teidän maallenne? - Niin, de Schinkelin maalle.
Nummi kuuluu kuninkaalle. Kaikki viljelemätön maa on kuninkaan.
Oletko ehkä hitusen kuuro? Se on minun maatani.
Onko teillä maarekisteriote? - En jaksa etsiä sitä.
Tänne täytyy pyytää maanmittari... - Kysytään maaoikeuden tuomarilta.
Maaoikeuden tuomari määrää, että maa on de Schinkelin.
Meillä ei ole enempää puhuttavaa. Neiti Edel...
Äitisi oli kreivi Rabenin kyökkipiika, eikö ollutkin?
Kreivi oli perheemme ystäviä.
Julmettu huoripukki, joka makasi kaikki naispuoliset palkollisensa, -
ja sinä ja kreivi olette kuin samasta puusta veistettyjä.
Se on lähes kammottavaa.
Hänkö sinut lähetti armeijaan?
Minun isäni teki niin omille äpäröilleen.
Pienille velipuolilleni, jolla oli anovat silmät ja mustat kynnenaluset.
Ja nyt äpärä haluaisi olla nummen suurmies.
Mitä sinä saat, jos se onnistuu? Kartanonko?
Hienon arvonimen? Von Kahlen?
Mikä tuo on? - Sopimus.
Saat kokeilla onneasi herra de Schinkelin maalla.
Hän hankkii sinulle miehiä, muonaa ja tarvikkeita.
Vastineeksi maksat 50 prosenttia tulevista tuloistasi.
Mahdollisista uudisasukkaista tulee herra de Schinkelin lampuoteja.
Ei kiitos.
Suosittelen lämpimästi ottamaan tarjouksen vastaan.
Nummi on kuninkaan maata. Työskentelen kuninkaalle.
Vuh vuh.
Kovinkaan moni ei uskalla vastustaa Frederikiä tuolla tavalla.
Näemmekö vielä, kapteeni? - Tuskinpa.
Kuukauden päästä on syysjuhla. Kaikki puuteriperuukkipäät tulevat.
Syyskuun ensimmäinen sunnuntai. - Tuskin minua on kutsuttu.
Voit tulla minun vieraanani. Voin kutsua, kenet haluan.
Tässä. Jotta et tällä välin unohda minua.
Miksei kukaan tee töitä? Missä kaikki miehet ovat?
Majuri Preisler koputti oveeni ja pyysi minua tulemaan tänne heti -
ja tarjoamaan miehillesi tuplapalkan de Schinkelin tilalla.
Ja sinä teit niin empimättä?
Olen ratsastanut koko yön. Ahterini on tulessa. Älä ammu viestintuojaa.
Et voinut tietää, että nummi oli hänen maataan.
Emme löydä uusia työmiehiä. Kukaan ei tohdi uhmata Schinkeliä.
Ovatko kaikki tulleet hulluiksi? Olen täällä kuninkaan luvalla.
Laki on minun puolellani. - Se on yhdentekevää.
Jos Frederik Schinkel haluaa jotain, hän jatkaa, kunnes saa sen.
Hän on siellä nyt aivan yksin. Edes kanervaa ei ole poltettu.
Hänellä on enää korkeintaan sata riikintaaleria eläkkeestään.
Sata? Eihän se ole mitään. - Hän ei ikinä saa maata pelloksi.
Talven tullen hän allekirjoittaa sopimuksen.
"Hyvä kapteeni. Onnea siirtokunnan perustamiseen ilman työmiehiä."
"Tässä on pikku lahja, joka voi tuoda vähän iloa arkeen."
"Frederik de Schinkel."
Tämän voi viedä koristeeksi kanalaan.
Tiedän, mistä saamme miehiä.
No niin! Tule tänne!
Päästä minut, hitto vie!
Mikä on nimesi, varastyttö? - Anmai Mus, hitto vie.
Kuinka vanha olet? - Kahden.
Etkä ole. - Olen 35.
En tiedä, helvetti soikoon.
Missä ne mustalaiset ovat, joiden joukossa olet? Missä leiri on?
Muistatko tämän?
Huomen aamulla näytät minulle, missä he ovat. Onko selvä?
Minut tapetaan. - Ei ole minun ongelmani.
Voi pientä Anmai Mus -raukkaa. Hänellä oli lyhyt ja kova elämä.
Hän ei ollut syönyt yli viikkoon, ja nälkä pani varastamaan.
Äiti ja isä eivät halunneet häntä, vaan myivät hänet irtolaisille.
Lopeta. Ei huvita kuunnella.
Ei! Ei!
Ei, ei, ei, päästä minut!
Kelvoton kakara. Saat rangaistuksesi myöhemmin.
Mitä asiaa, kiho?
Minulla on töitä teille kaikille.
Kymmenen riikintaaleria maatöistä syksyyn asti.
Ei sinulla ole maata.
Nummella.
Nummella!
Hieno sotilas tietää, että laki kieltää meikäläisten työnteon.
Siitä voi joutua vankilaan. - Onko asia sovittu?
Kaksikymmentä riikintaaleria. Ja haluan myös tuon.
Mitalisi. Olen aina halunnut olla kenraali.
Et saa sitä. Enkä minä ole kenraali. Olen kapteeni.
Osoittakaa kunnioitusta kenraali Hectorille!
Muistatteko, kun tapasimme paholaisen täällä nummella?
Nuoren pojan hahmossa. Pötkittiin pakoon!
Nyt se pötkii pakoon, sillä nyt kenraali on täällä!
Nyt kenraali on täällä!
Nyt kenraali ja paholainen paiskivat töitä yhdessä.
Pitäkää tuli kurissa.
Hei! Yksi killinki koko yöstä. - Ei. Ei kiitos.
Ota keppi, kiho.
Kun olet ottanut kepin, kuulut hänen klaaniinsa.
Saat tytön viidellä riikintaalerilla, ja me pääsemme kakarasta.
Emme ole samaa klaania. Onko selvä?
Juuri ammuttua riistaa syysjuhliin. Minä ammuin kaksi.
Saatte kaikki maistaa. Kaikilla pitää olla hyvät oltavat.
Mutta eritoten minulla pitää olla hyvät oltavat.
Näitkö elukat? Ammuin kaksi. - Minulla on huolestuttavia uutisia.
Kahlen on palkannut työhön mustalaisjoukon.
Mutta Preisler on huomannut muutakin.
Kolme vaunulastia mahdollisimman läheltä rantaa. Kalkkimerkeliä.
Sen pitää olla kalkkimerkeliä.
Herra de Schinkel piti tästä. - Pankoon sen itse päähänsä.
Haluan yksinkertaisemman. Arvokkaan, mutta silti naisellisen.
Tarkoitatteko sellaista, jota sotilas arvostaisi?
Sinun pitäisi pysyä kaukana Schinkelistä.
Kaikki silmäätekevät menevät sinne. - Kaikki silmäätekevät?
Liikemiehet. Henkilöt, joiden kanssa käyn tulevaisuudessa kauppaa.
Se ei taida olla ainoa syy sinne menoosi.
Älä puutu yksityisasioihini. Olet taloudenhoitaja.
Tämän parempaa tästä ei saa. Ottakoot sinut sellaisena kuin olet.
Muista piilottaa kauluksen paikkaus.
Luojan kiitos olet täällä. En ollut tuntea sinua.
Ludvig Kahlen.
Kapteeni. Nummennujertaja. - De Schinkel.
Hienoa, että tulit. Mutta et voi olla täällä täisessä peruukissa.
En voi tehdä niin muille vierailleni.
Ei minun peruukissani ole täitä. - Näen, miten ne vilistävät.
Lisellä on peruukki, jota voit lainata.
Tule tähän.
Niin.
Noin. Olet kuin uusi mies.
Nauti juhlasta.
Tulkaa mukaani, herra. Neiti odottaa teitä.
Neiti Edel. - Kapteeni.
Tämä oli lahja serkultanne.
Hän on hemmoteltu lapsi.
Yrittää epätoivoisesti tehdä vaikutuksen isänsä ystäviin.
Hän juo aamusta iltaan ja kerskailee -
kaikilla naisilla, joiden kanssa on puhunut.
Ikään kuin hän luulisi, että se on minusta hauskaa tai kiehtovaa.
Minun täytyy päästä pois.
Minun täytyy päästä pois täältä.
Mitä isänne siihen sanoo? - Hän ajattelee vain rahaa.
Hän on kieltänyt minua palaamasta kotiin.
On jäätävä talveksi ja yritettävä nähdä Frederikin hyvät puolet.
Isä haluaa meidät naimisiin vuoden sisällä.
Ellen voi esitellä hänelle parempaa vaihtoehtoa.
Voinko minä?
Mies, joka täyttää kuninkaan suurimman toiveen, -
saa siitä hyvästä aatelisarvon ja palkkion.
Hän voisi ehkä olla kelvollinen menemään naimisiin kanssanne.
Jos siis kysyitte sitä.
Ja minä kun luulin olleeni helposti ymmärrettävä.
Teillä ei taida olla ollut syvällisiä keskusteluja naisten kanssa.
Tämä on ollut pisin käymäni keskustelu.
Onnistutko sinä perustamaan siirtokunnan nummelle?
Onnistun.
Anteeksi keskeytys, mutta minulla on yllätys.
En pysty odottamaan kauempaa. Se on jotain aivan erityistä.
Tämä viljelijä karkasi keväällä.
Kohtelin häntä ja hänen vaimoaan kunnioituksella ja rakkaudella.
Kuten kohtelen kaikkea väkeäni.
Ja hän kiitti pakenemalla.
Hän piileskeli Ludvig Kahlenin hoteissa nummella.
Ei siitä sen enempää. Se on pitkä juttu.
Jos puuttuu lailliseen viljelijän rankaisemiseen, -
on itse lainrikkoja.
Ei hätää. Vesi ei ole lainkaan niin kuumaa kuin miltä näyttää.
Kerran vielä sievien tyttöjen vuoksi.
Nyt olisi hyvä ajatus lopettaa.
Väki ei pidä tästä.
Ei. Vielä kerran sievien tyttöjen vuoksi.
Frederik! Nyt riittää.
Vielä kerran! Vielä kerran sievien tyttöjen vuoksi!
Te tapoitte hänet.
Minulla on täysi oikeus rangaista omia lampuotejani.
Emme voineet tietää, että hän kuolisi. Vai mitä, Bondo?
Aivan niin. Se oli vahinko.
Miehen täytyi olla jotenkin heikko tai...
Antakaa olla. Hän on minun.
Ei enää. Lain mukaan hän kuuluu nyt Jumalalle.
Viekää hänet sitten.
Ludvig. Tiedän, että sinulla on mustalaisia työläisinä.
Irtolaismustalaisia ei saa majoittaa. Lähetä heidät pois.
Ellei se porukka ole poissa aamuun mennessä, -
me poistamme heidät väkipakolla ja sinut myös.
Katson tätä läpi sormieni, jos allekirjoitat sopimuksemme.
Olen pahoillani.
Et vaikuttanut mieheltä, joka pelkäisi jotakin.
Meillä oli sopimus. Muuten en saa peltoa valmiiksi.
Teidän ei tarvitse lähteä. Voitte tehdä töitä yöllä.
Ääliökö olet? Pihallasi on keitetty mies.
Emme halua kuolla sinun nummiprojektisi takia.
Mitä me teemme?
Et selviä talven yli ilman rahaa tai miehiä.
En tarvitse miehiä. Pärjään omin neuvoin.
Pelto on raivattu kevääksi. - Entä Schinkel?
Schinkel käy makaamassa piikoja.
Hänellä on aina pari vartijaa mukana, ettei tyttö pääse pakoon.
Hän raivostui, kun Johannes ja minä menimme naimisiin.
Ja nyt hän on tappanut Johanneksen.
Schinkel ei lopeta ennen kuin on voittanut.
Minne ajattelit lähteä?
Niin kauas kuin pääsen. - Pyydän sinua jäämään.
En voi raivata peltoa ja hoitaa taloutta yhtä aikaa.
Tarvitsen sinua. - Hoitaa taloutta?
Mieheni on kuollut, ja sinä pelkäät, ettei lattia tule lakaistuksi -
tai ettei kaikki ole niin täydellisesti kuin tavallisesti!
Voin maksaa sinulle. - Millä?
Sinulla ei ole enempää rahaa. - Kun kuningas kuulee...
Lakkaa puhumasta kuninkaasta. Et ole ikinä tavannut häntä.
Etkä tapaakaan. Hän ei edes tiedä, että olet olemassa.
Mitä Schinkel pelkää?
Mitä hänelle tapahtuu, jos tänne saapuu siirtokunta?
Silloin hän menettää valtansa. Hänestä tulee mitätön mies.
Teen kolmen miehen työt, joten haluan tuplapalkan.
Ja viidesosan sadosta.
Kymmenesosan.
Ja haluan tietää, mitä olet ajatellut viljellä.
Mitä nuo ovat? - Perunoita.
Niitä viljellään Saksassa ja Ranskassa. Ne ovat sitkeähenkisiä.
Ne kestävät lähes mitä tahansa paitsi hallaa.
Minun äitini oli kyökkipiika. Erässä kartanossa.
Hän oli samassa tilanteessa kuin sinä. Isännän kanssa.
Oletko kartanonherran poika?
Hän oli isäni. Mutta en ole hänen poikansa.
Pahuksen kulho!
Mitä teet täällä?
Lähdin pakoon niiden rumien paskiaisten luota.
En halua, että minut myydään.
Tule.
Mene takaisin niiden luokse. Et voi jäädä tänne.
En pysty huolehtimaan lapsesta. Meillä ei ole ruokaa itsellemmekään.
Kirottu varas, kirottu varas.
Varastit veitseni, ja huomisaamuna seitsemältä sinä menetät henkesi.
Varpaanpurija! Ota se, isukki.
Se syö lapsia, hölmö. - Eikä syö.
Se pelkää enemmän sinua kuin sinä sitä. Ota.
Madrum, katso! Pitelen varpaanpurijaa!
En ymmärrä mustalaissanojasi, Anmai Mus.
Madrum... Se tulee latinasta.
Se on irtolaisten sana äidille.
Madrum, Jumala-kiho ja isukki.
Selvä. Jatketaan töitä.
Mutta mylläri otti pikku Carl Andersenin ja heitti hänet järveen.
Ja niin kaikki tiesivät, että mylläri hukutti lapsia joka yö.
Miksei sitä paskiaista uhmattu? - Se tulee kohta. Haluatko kuulla?
Haluan, hitto vie. Se paskiainen! - Sinun täytyy lopettaa kiroilu.
Miksei hän lentänyt lasten luo, jos hän osasi lentää?
Myllärillä oli itsellään ollut neljä lasta.
Juo se. Keuhkosi tarvitsevat lepoa.
Hän ei jaksa taistella tautia vastaan. Hän tarvitsee ruokaa.
Pelkkä puuro ja vesi eivät riitä. - Muuta ei ole.
Meillä on perunoita. - Niihin ei kosketa.
Meillä on vain yksi vuohi. Sillä maidolla on selvittävä talvi.
Tuolla on 20 perunasäkkiä... - Niihin ei kosketa!
Edelin isän mukaan tyttö höpöttää Ludvig Kahlenista kirjeissään.
Onko hän ihastunut mieheen?
Hän on realisti. Hän ei ikinä valitsisi nummiviljelijää -
ennemmin kuin seudun varakkainta miestä. Ei ikinä.
Ei niin.
Niin typerä hän ei ole. Joten mitä hän tietää, mitä me emme tiedä?
Kahlenille tuli lähetys Saksasta asti.
Ehkä siinä oli perunoita. - Perunoita?
Eikö niistä sanota, että ne kasvavat lähes millaisessa maassa tahansa?
Anmai Mus, mene lepäämään.
Hyvää joulua, Ludvig.
Toivoit, että olisin Edel. - Mitä teette täällä, Schinkel?
De Schinkel, Ludvig. De Schinkel.
Oletko yhä täällä? Palaat kotiin, kun kyllästyt nummeen.
Sinä olet aina minun pikku Ann Barbarani.
Tulin hyvissä aikeissa.
Joulupäivällisen tähteet. Siinä on kinkkua ja kakkua.
Täytyy tosin jyrsiä vähän, että saa lihan irti luista.
Tule tänne lämpimään. Minulla on hyviä uutisia.
Olen ollut kohtuuton.
Tulit tänne nummelle suurin unelmin.
Ja sitten minä kartanostani käsin pilaan kaiken.
Etkö ole utelias? - Siinä on rahaa.
Kaksi tuhatta riikintaaleria.
Se riittää kahteen siirtokuntaan. Palkkaa miten monta miestä haluat.
Voit elää kuin kuningas. - En tee töitä teille.
Et tee töitä kenenkään palkollisena. Siirryt vain muualle viljelemään.
Kunhan se on tarpeeksi kaukana, ettemme joudu näkemään toisiamme.
Aloita alusta jossain muualla.
Silloin rahapussi on sinun.
Asia on siis sovittu.
Haluan kotiin lämpimän lieteni ääreen.
Ja yksi asia. Sinun pitää tietenkin ilmoittaa Verokamarille, -
että tämä on ja on aina ollut minun maatani.
Ludvig.
Se vuohi on sata kertaa arvokkaampi kuin jokin rupinen perunasäkki.
Entä jos sato menetetään? Ludvig, etkö... Ludvig!
Tiedän, että se on Myslingiä.
En kuule sen ääntä enää.
Kerro taas se tarina. Mitä tapahtuu, kun uudisasukkaat tulevat, isukki?
Kun uudisasukkaat tulevat, voimme viljellä koko nummen alueella, -
ja silloin kuningas tulee vieraisille.
Ylikiho.
Niin. Silloin ylikiho tulee vieraisille.
Ja sitten meillä on tulisija joka huoneessa ja tiiviit ikkunat...
Ja sinä saat ruokaa yllin kyllin.
Ja me saamme eläimiä karjasuojaan.
Niin paljon eläimiä kun Nooalla oli arkissaan.
Annoin peittoni Anmai Musille.
Haluan vain lämpöä.
Tiedän, että sydämesi kuuluu toiselle. Niin minunkin.
Onko Myslingiä lisää?
Milloin taimi nousee? - Parin kuukauden kuluttua.
Silloin perunoita saadaan lisää. Satoja säkkejä.
Saamari, satojako? - Laita peruna.
Halla!
Peittoja ei ole tarpeeksi. Hae kanervaa! Hae kanervaa!
Isukki, täällä on taimi!
Taimi, isukki!
Taimi! Tule!
Taimi, isukki!
Ja sinä löysit sen, Anmai Mus.
Sinä löysit sen.
"Kasvatettu nummella. L. Kahlen."
Käsitättekö, mitä tämä tarkoittaa? Tämä on vienyt viisi vuosikymmentä.
Käyttäydyt kuin hän olisi keksinyt pyörän.
Vei vuoden kasvattaa yksi säkillinen. - 80 säkkiä tämän mukaan.
Hänen Majesteettinsa kuningas. - Teidän Majesteettinne.
Saimme kuulemma lähetyksen perunoita Jyllannin nummelta.
Pitää paikkansa. - Tämä on suuri päivä Tanskalle.
Lähettäkää sinne uudisasukkaita ja toimittakaa sopiva palkkio.
Mitä?
Neiti, kapteenin onnistui viljellä perunoita nummella.
Mistä kuulit? - Bondon kamaripalvelijalta.
Kahlen on nyt kuninkaan maanmittari. Saksasta tulee 50 uudisasukasta.
En ikinä epäillyt. En ikinä. Eikä Jumalakaan.
Siitä tulikin mieleeni, että jätän teidät joksikin ajaksi.
Aamulla lähden Odensehen. - Aamulla makaat pää ämpärissä.
Anon Kööpenhaminassa rahaa nummen ensimmäiseen kirkkoon.
Kippis! Pannukakkuja!
Kippis! - Kippis!
Jäkälä...
...on usein ravintoa...
Ravinteikasta. Ravinto on eri asia.
Ravinteikasta. - Ludvig.
Oletteko Ludvig Kahlen?
Tervetuloa Kuninkaantaloon.
Te tänään läsnä olevat teette historiaa -
kuninkaan ensimmäisinä uudisasukkaina Tanskan nummella.
Rakennusmateriaalit talojanne varten ovat matkalla.
Voitte leiriytyä tuonne laaksoon ja levätä matkasta.
Meillä on leipää ja lihaa kaikille. - Mitä tuo täällä tekee?
Hän tekee töitä. Hän hoitaa eläimiä ja auttaa maanmittauksessa.
Anmai Mus, tule. - Ei!
Hänenlaisensa tuovat kuolemaa ja epäonnea. Hänen on lähdettävä.
Tyttö ei tule vaimojenne eikä lastenne lähelle. Hän pysyy talossa.
Ette huomaakaan häntä.
Annetaan ajan kulua, niin he huomaavat, ettet ole vaarallinen.
Tuntuu kuin haisisin lemulta.
Sinussa ei ole mitään vikaa.
He pelkäävät sinua, vaikka heidän pitäisi tietää paremmin.
Kuten sinäkin ennen pelkäsit pieniä koppakuoriaisia.
Luulin, että sanoit, ettet haise.
Älä kiusaa. Et osaa.
Joku haisee täällä lemulta.
Sinä haiset hevosenkuselta! - Mitä sinä sanoit?
En ole ikinä kuullut... Tuo oli pahinta, mitä olen kuullut!
Kaksi askelta oikealle. Siinä!
Ja sitten kirjoitat 220 tähän sarakkeeseen.
Kakkonen, kakkonen ja ympyrä.
Eikö peruukkipää suutu, kun ollaan niin lähellä hänen linnaansa?
Ehkä, mutta hän ei määrää täällä enää.
Hyvä Frederik. Sinä voit edelleen olla tärkeä mies täällä, -
vaikka tänne tulikin uudisasukkaita.
Mutta Ludvig Kahlen on nyt kuninkaan maanmittari.
Jos ryhdyt sotaan hänen kanssaan, voit menettää kaiken.
Sinun täytyy solmia rauha hänen kanssaan.
Sano sitten nyt saman tien, että menet naimisiin kanssani.
Mikä sinua pidättelee? Sanoit, että olen yhä tärkeä mies.
Joten suostu.
Suostu.
Luuletko, etten tiedä sinun suunnitelmaasi?
Olet varmaan jo levittänyt haarasi hänelle.
Irti minusta. Irti minusta. Irti minusta!
Anna tulla. Lyö uudestaan.
Lyö uudestaan.
Herra... - Mitä sinä teet?
Mitä nyt?
Ei, ei!
Lopeta! Lopeta, lopeta!
Lopeta, Frederik!
Olet hullu. Olet hullu.
Kahlenin ja perunasaksalaisten on häivyttävä nummeltani, Bondo.
Hänestä on päästävä.
Tännepäin. Sisällä on runsaasti ruokaa.
Mitä tapahtuu? - Näin painajaista.
Pysy siinä.
Ei hätää. Ei hätää.
Mene sisään ja lukitse ovet.
Niin...
Siisti viilto. Ei ole susien tekosia. - Ne varmaan haistoivat veren.
Mitä tapahtuu? Puolet elukoistamme on kuollut. Kuka sen teki?
Peter.
Peter!
Peter. - Vera!
Vera!
Mikä hevonen tuo on?
Tapoit kaksi viatonta ihmistä.
Toivottavasti sinulla on vahvat todisteet järjettömälle väitteellesi.
Olen vain maaoikeuden tuomari. - He olivat kuninkaan suojeluksessa.
Luonasi on varmaan vieraillut maantierosvoja.
He ovat riehuneet seudulla.
He tulevat yhä uudelleen, kun ovat kerran maistaneet verta.
Ja he tulevat uudelleen. - Pysy poissa nummelta.
Onko selvä?
Kaaosta, Ludvig. Jatka vain hullujen suunnitelmiesi tekemistä.
Elämä on kaaosta. Miksi sinun on niin vaikea hyväksyä se?
Saisinko lasin vettä, kiitos?
Totta kai saat. Kaivo on pihalla.
Mitä? - Ann Barbara.
Haluamme olla kahden.
Ilman muuta.
Luulin, että hän oli taloudenhoitaja. - Niin hän onkin.
Teidän ei olisi pitänyt tulla.
Tiedän, kuka tappoi ne uudisasukkaat.
Majuri Preisler toi kartanoon neljä miestä, joilla oli kahleet.
Heidät haettiin varmaankin vankilasta.
Ovatko he yhä kartanossa? - Eivät.
He eivät lopeta tähän. Missä muualla he voivat olla?
Missä he voivat piileskellä?
Frederikin metsästysmajalla.
Mitä ajattelit tehdä? - Teidän on paras palata kotiinne.
Tule.
Näkemiin.
Tiedän, kuka tappoi Peterin ja Veran. Ja tiedän, missä he ovat.
Ei olisi tultu, jos olisi tiedetty, että uhmaatte kartanonherraa.
Teidän olisi pitänyt kertoa. - Tämä on kuninkaan maata.
Meillä on laki puolellamme.
Tappajat tulevat takaisin. Käsitättekö? Heidät on pysäytettävä.
Onko joku teistä ollut armeijassa?
Kukaan ei nosta sormeaankaan, ennen kuin pirunpenikka on poissa.
Tyttö ei liity tähän mitenkään. - Emme halua kuulla sitä, Kahlen!
Sanoimme, että hän tuo epäonnea. Nyt kaksi väestämme on kuollut.
Lähetä hänet pois, tai me lähdemme.
Silloin voitte unohtaa siirtokuntanne.
Mitä sinä sanot?
Emme voi lähettää tyttöä pois. Hän on meidän lapsemme!
Anna heidän lähteä. - Lopeta.
Minulla ei ole valinnanvaraa.
On sinulla.
Mutta kaiken pitää sujua Ludvig Kahlenin suunnitelman mukaan.
Haluat vain aatelisarvosi, jotta pääset hienojen ihmisten joukkoon.
Mitä minun pitäisi tehdä?
Minulla ei ole valinnanvaraa.
Odenselaiseen luostariin otetaan kodittomia lapsia.
Hän saa ruokaa ja kodin. Mutta hän joutuu tekemään töitä.
Sinä viihdyt siellä varmasti.
Siellä on paljon muita lapsia.
No niin...
Niin.
Saat hyvän elämän.
Osaat lukea. Tiedät kaiken eläinten hoitamisesta.
Sinun pitää olla nyt vahva.
No niin. Lähde.
Isukki! Isukki!
Kauanko meidän täytyy pysyä tässä loukossa?
Kunnes työ on tehty.
Kaksitoista vuotta kuritushuoneessa, hän kutsuu tätä loukoksi?
Menen lepäämään. Lähdetään tunnin kuluttua. Aseet valmiiksi.
Mitä hittoa tapahtuu?
Saksalaiset kävivät kimppuumme. Pääsin ainoana pakoon.
Ne helvetin perunapöndet!
Kaikki tapahtui armeijamaisella tarkkuudella. Kahlenin johdolla.
Ja sinä seisot siinä juomassa! Olisit jäänyt taistelemaan, pelkuri!
Anna uusia miehiä, niin nujerran hänet.
Tee se! Mitä vielä odotat? - Näitkö, kuka tappoi Rømerin?
Kahlen.
Hän murhasi entisen upseerin kylmäverisesti. Meillä on todistaja.
Saksalaiset kertoivat, mitä tapahtui ja missä olit viime yönä.
Saitko kerätyksi rahat kirkkoon?
He sanoivat myös, että lähetit Anmai Musin pois.
Missä Ann Barbara on? - Pöydällä oli kirje.
En tule takaisin
Jos voitte todistaa, että Kahlen tappoi upseerin...
Voimme me. Majuri Preisler näki sen omin silmin.
Autamme sinua, Schinkel. - De Schinkel.
Yksikään kartanonherra ei halua, että Kahlen perustaa siirtokunnan.
Mutta yksi asia pohdituttaa meitä.
Ehdottamasi tulojen jako.
Maa kuuluu minulle. On kohtuullista, että saan isoimman osan.
Ei se maa kuulu sinulle, Schinkel.
Tiedät sen varsin hyvin. - De Schinkel.
Jos kaikki jaetaan oikein, saatte kymmenesosan kuten me muutkin.
Loukkaatte minua omassa kodissani.
Voitte unohtaa koko jutun.
Herra de Schinkel hyväksyy ehtonne.
Hänen täytyy vain saada miettiä asiaa, mutta se on sovittu.
Helvetti!
Kahlen on tappanut upseerin.
Hän onnistui yhdistämään Jyllannin mahtavimmat kartanonomistajat.
Miehet, jotka vihaavat toisiaan kuin ruttoa, yhtenä rintamana!
Meitä vastaan! En ala puolustaa häntä.
Olimme yhtä mieltä siitä, ettei Kahlen kykenisi tehtävään.
Ehkä meidän pitäisi tutkia, mitä siellä tapahtui.
Majesteettiin teki vaikutuksen se, miten pitkälle Kahlen pääsi.
Majesteetti ei edes tiedä, kuka Kahlen on, senkin ääliö.
Hänhän on umpikännissä vuorokaudet läpeensä.
Hänelle on aivan sama, kuka nummella on, kunhan siellä on joku.
Jos kartanonherrojen ehdotus hyväksytään, Kahlen on mennyttä.
Ilman oikeusjuttua. Ilman hänen kuulemistaan.
Et ole vieläkään käsittänyt.
Kun kuningas kyselee, mikään ei ole muuttunut.
Siirtokunta perustetaan. Kaikki sujuu suunnitelman mukaan.
Emme voi tuomita kuolemaan miestä, jota ei ole ollut olemassa.
Olette laittomasti Frederik de Schinkelin maalla!
Poistukaa alueelta välittömästi ja ilmoittautukaa Haldin kartanossa.
Teillä on iltaan asti aikaa pakata. - Preisler!
Häivy täältä! Siirtokunta on kuninkaan suojeluksessa.
Ei enää. Maa on nyt de Schinkelin ja hänen kumppaneidensa.
Asiakirjassa on Kuninkaallisen Verokamarin allekirjoitus ja leima.
Jumalan nimeen, nyt riittää!
Pyydän teitä poistumaan. - Älä puutu tähän, Eklund.
Sinulla ei ole mitään valtuuksia toimia täällä, Preisler.
Olet yksityisen kartanonherran palkollinen.
Mitä viranomaiset sanovat siitä, että olet murhaaja?
Anton, anna olla.
Tulit tänne rikollisten kanssa ja murhasit viattomia ihmisiä.
Ole hiljaa, Anton. Mene kotiin.
Verokamari ei ehkä usko saksalaisia viljelijöitä, -
mutta minä olen Jumalan mies ja takaan...
Seis!
Kuninkaantalo on nyt de Schinkelin omistuksessa.
Ludvig Kahlen otettiin kiinni. De Schinkel otti haltuunsa talon.
Avatkaa! Päästäkää minut pois!
Älkää menkö hänen luokseen, neiti. Se vain pahentaa tilannetta.
Järjetöntä, että päädyttiin tähän, Ludvig.
Se on täysin tarpeetonta.
Sano, että maa on minun ja että se on aina ollut minun, -
niin säästän henkesi.
Lupaan sen.
Se on kuninkaan maata.
Ilmoita, että he voivat alkaa keittää vettä.
Lise. - Oletko taas palkollisena täällä?
Herra pyysi saada lasin likööriä. Veisitkö sen hänelle?
Mitä sinä teet täällä?
Annetaan sen jäähtyä vähän.
Herra, Edel-neiti pyytää saada nähdä teidät kamarissanne.
Nyt hän siis haluaa tavata minut kamarissani.
Ei kiitos. Jään tänne.
Neiti haluaa keskustella kihlauksenne ehdoista.
Menet naimisiin kanssani, jos säästän Kahlenin hengen. Niinkö?
Niin.
Se on ainoa ehtoni.
Olet petollinen naisenpuoli, jonka sanaan ei voi luottaa, -
mutta jos näytät minulle nyt heti, että olet tosissasi, -
niin lupaan vapauttaa Kahlenin, ja oikeus päättää hänen kohtalonsa.
Näyttää sinulle?
Älä viitsi. Tiedät, mitä tarkoitan.
Tuossa lattiallako?
Vai mennäänkö sänkyyn?
Voimme tehdä, kuten haluat. Vaikka kummassakin paikassa.
Taisin juoda lasin viiniä liikaa.
Huh.
Ann Barbara.
Sinä et saa olla täällä.
Häivy! Vartija!
Sinut hirtetään tästä hyvästä, senkin ämmä!
Älä.
Tämä on Johanneksen puolesta.
Herra on kuollut. - Ann Barbara tappoi hänet.
Anteeksi, että tämä kesti.
Minun piti selvittää Verokamarille, miten asiat olivat.
Saksalaiset ovat lähteneet, Ludvig.
Neiti Edel matkusti kotiin perheensä luo Norjaan.
Voit pitää Kuninkaantalon. Mutta luoja tietää, -
lähetetäänkö tänne koskaan uusia uudisasukkaita.
Entä Ann Barbara?
Häntä emme näe enää.
Hän istuu Aalborgissa elinkautista.
Ei vieraita. Ei mahdollisuutta päästä ulos.
Vaihdoitko veden? Mene vaihtamaan vesi!
Tarvitsen taloon vahvan työmiehen.
Jonkun, joka osaa hoitaa eläimiä, osaa lukea ja kirjoittaa lukuja.
Tiedätkö, mistä löytäisin sellaisen?
En olisi saanut lähettää sinua pois.
Lupaan, etten koskaan enää tuota sinulle pettymystä.
Lupaan huolehtia sinusta aina.
Milloin hän palaa? - Hän ei palaa.
Hän on iloinen siellä, missä on.
Luulen, että hän asuu meren rannalla pikku talossa, -
kuten hän on aina sanonut.
Jos Jumala-kiho on taivaassa ja saksalaiset ovat lähteneet, -
vain me olemme jäljellä, isukki.
Mutta me pärjäämme kahdestaankin.
41... 18.
16...
Sadetta ei taida tulla. Voidaan päästää vuohet ulos.
Hei. Tarvitseeko täällä korjata ikkunoita tai vaihtaa jotakin?
Ei. Emme tarvitse mitään.
Kaipaavatko veitset teroitusta?
Tarvitsemme viisi uutta ikkunaa, ja meillä on laatikollinen veitsiä, -
ja lato pitää tiivistää talveksi ja kaivo kaipaa uusia kiviä.
Sorea piikanen, eikö? - Lopeta.
Ja sinä olet sorea kiho. - Oletko mustalainen?
Anmai Mus.
Alemmas. Hyvä.
Siirrä sormet.
Ludvig von Kahlen, ojennamme teille tämän virallisen määräyksen, -
että te Verokamarin myöntämänä saatte lääninparonin arvonimen -
sekä maankäyttöoikeuden ja 20 vuoden verovapauden.
Apanaasi astuu voimaan, kun siirtokunta on valmiiksi rakennettu.
Kaksituhatta riikintaaleria vuodessa. - Siirtokunta?
Niin. Pyrimme saamaan tänne neljäsataa uudisasukasta kevääksi.
Saatte melkoisesti hoidettavaa.
Saanko onnitella, von Kahlen?
Se on suuri uroteko.
Sain heidät viimein lähtemään. En ole nähnyt aikuisten miesten -
olevan niin innoissaan perunapellosta. Ryyppy!
Miten peräpukamien laita on? - En puhu niistä enää.
Kukaan ei kuitenkaan ymmärrä kärsimääni kipua.
Sait jälleen uuden hylkäyksen Ann Barbaran tuomion lyhennyksestä.
Minulla on valitettavasti lisää huonoja uutisia.
Aalborgin naisvangit siirretään vankilaan Kööpenhaminaan.
Ann Barbara myös.
Tiedät yhtä hyvin kuin minä, mitä se merkitsee.
Ne raukat eivät elä pitkään.
Olen pahoillani, että jouduin tuomaan tämän uutisen.
Saanko ottaa pullon kotimatkalle?
Asiat menevät harvoin suunnitelmien mukaan, Ludvig.
Kiitos kaikesta, isukki.
Ludvig Kahlen lähti nummelta 1763.
Hänen aatelisarvonsa mitätöitiin.
Suomennos: Arja Sundelin Scandinavian Text Service