Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Danmark, 1700-talet. För att öka skatteintäkterna-
-försöker danska kungar tämja och kolonisera den enorma Jyllandsheden.
Men naturen är brutal, jorden är karg, landet hemsöks av fredlösa...
...och i tiotals år misslyckas alla som sänds ut dit.
Heden kan inte brukas.
KÖPENHAMN 1755
FATTIGHUS FÖR KRIGSVETERANER
DEN KUNGLIGA RÄNTEKAMMAREN
-Ers majestät. Vagnen väntar. -Ja tack. Vi åker när jag är klar.
Ludvig Kahlen? Vi är klara för er.
Kansler Paulli.
Vem har vi här då?
Kapten Kahlen har återvänt hem efter 25 års tjänst i tyska armén.
Han ansöker om tillstånd att få bygga på Jyllandsheden.
Fina, fina ritningar, soldat. Det är bara slöseri med din tid.
-Heden kan inte brukas. -All mark kan brukas.
1/3 av kungariket ligger öde. Det är en skamfläck på vårt land.
Jag kan betvinga jorden och bygga den första kolonin på heden.
Hör på mig. Det här är bara ljung, sten och sand. Inget kan växa där.
Det har påvisats om och om igen av bättre män än du.
Med all respekt så vill jag be att få företräde för kungen.
Ja, självklart. - Är nån snäll och kallar på hans majestät?
Vi ödslar inte mer av statens pengar på att odla upp heden.
Särskilt inte på en inbilsk soldat i en lusig uniform. - Få ut honom.
Jag ber er inte om en krona. Jag finansierar det själv.
-Hur då? -Jag har min kaptenspension.
Det är ju ingenting.
Låt oss säga att du lyckas bygga en koloni.
Vad tänker du ska vara belöningen för ditt generösa erbjudande?
En adelstitel med tillhörande gods och tjänstefolk.
Kan du vänta utanför, tack?
Han är ingen. Okänd far, hans mor var tjänsteflicka på en herrgård.
Han var trädgårdsdräng före tiden i tyskarmén.
Han lyckades bli kapten trots sin låga ställning.
-Hans krav är vansinniga. -Kraven är oväsentliga.
Vi kan lova honom att bli kejsare av Ryssland. Ingen kan bruka den jorden.
Men så länge han är där ute så kan vi säga till hans majestät-
-att vi fortfarande kämpar för hans älskade hedprojekt.
Kapten Kahlen. Kom in. Vi har goda nyheter.
Hjälp! Hjälp mig!
En liten telemaj till en stackars lille dill helt ensam i skogen.
Så fin du är. En sån fin bings. Du måste ha många råjter.
Varför i helvete har du valt att bygga ett hus i just mitt län?
De flitigas händer ska segra.
-Vad är det i lådorna? -Det skulle jag också vilja veta.
De kom ända från Mecklenburg.
Jag förstår inte allt hemlighetsmakeri.
Är det alla mina män?
Jag behöver fler än så om huset ska stå klart före hösten.
Ingen driftig man med livet framför sig vill slita ihjäl sig på heden.
Jag behöver tre gånger så många. Då får du hitta dem i grannbyarna.
Jag har rövbölder stora som svanägg och de vantrivs på landsvägen.
Dessutom vimlar skogarna av fredlösa. Innan jag glömmer det: fem riksdaler.
Som länsman ska jag ersättas för slitet med att skaffa allt på listan.
Plus hyra av hästar för att frakta hela skiten till världens rövhål.
Ja, förlåt, präst.
Kapten, får jag visa er nånting?
Jag tror jag kan ha en lösning på ert problem med arbetsmän.
Ni anar inte vad glad jag är att ni har valt just vår socken.
Det är hög tid att Guds ljus skiner på heden.
Kom. Jag tror att jag kan ha funnit ett hem åt er.
Johannes Eriksen, en erfaren bonde, och hans fru Ann Barbara.
Det är olagligt att leja fästerymlingar.
De har rymt från en brutal herre.
Eriksen kan arbeta hårt och Ann Barbara är en duktig hushållerska.
Vi kan arbeta för halva lönen, herre.
Vi ber bara om en kammare så Ann Barbara slipper sova bland männen.
En kammare, två måltider om dagen, ingen lön.
Ni får ingen bättre möjlighet i er situation.
Jag får besök av viktiga män när huset är färdigt.
Jag förväntar mig att det hålls i hög standard.
Är det förstått?
Det blir bra. De kommer aldrig att leta efter er ute på heden.
FYRA MÅNADER SENARE HALDS GODS
Nå, Bondo. Jag står här som en idiot och ödslar den bästa årstiden.
Kinderna blossar, köttet är villigt.
Björnporträtt är högsta mode i hela Nordeuropa, herr de Schinkel.
-Var är min kusin? -Hon är ute och longerar sin häst.
Hon gör inget annat än att ränna runt med öket.
En kapten Kahlen är i färd med att bygga ett hus ute på heden.
"Kungenshus" kallar han det.
Du sa att det inte skulle komma fler dårar till heden.
Att det bara var en tidsfråga innan vi kunde köpa hela.
-Kahlen? -Ja. Ludvig Kahlen.
-Ta reda på vem han är. -Javisst.
KUNGENSHUS
Jag har fått bättre stuvning i armén.
Om ni hade köpt en ko hade vi haft tjockare mjölk.
Ska jag hålla huset i hög standard behöver jag en ko.
Jag har gjort en utförlig räkenskap över min budget här ute.
Om det behövdes en ko så hade det funnits en ko.
Då blir det inte bättre.
Allt ska stå i sirliga små rader.
Golvet ska vara dammfritt, maten ska ligga perfekt i mitten av tallriken.
Han uppför sig som en fin herreman.
Men hans kläder är slitna och hans händer är valkiga.
-Han är konstig. -Prästen sa att vi kan lita på honom.
Vi kan inte lita på nån.
Vi kommer aldrig härifrån utan lön.
Vi stannar här bara en säsong. Tills de inte letar efter oss mer.
En säsong på Kungenshus.
Sen far vi mot kusten. Jag vill se havet.
Vart ska du?
Ut till vår konstige herreman. Han ska inte gå där ute ensam.
-Ni behöver märgel för att så här. -Vi hämtar lera ute vid havet.
Ljungen ska brännas, jorden ska gödslas.
Det tar minst ett halvår innan nåt kan odlas.
Får jag fråga vad ni har tänkt odla?
Du får gärna fråga.
Men du får inget svar.
Kom här!
Tack för den jävla hönan, bings!
-Vad händer? -Det är de fredlösa.
Vad i helvete är det ni gör?
Nu vet alla fredlösa att de kan komma hit och stjäla utan risk.
Varför lät ni henne gå?
Man får inte komma för nära såna. Djävulen skyddar dem.
-Du såg själv hur mörk hon var. -Dum övertro. Hon är ett tiggarbarn.
Hon togs i södern och är därför mörk. Nästa gång stoppar ni henne.
Vi ska inte förbannas av nån. Försök själv att stoppa henne.
Packa dina saker. Du har gjort ditt här.
Det är fantastiskt det du är igång med.
Man får redan en känsla av liv här ute.
Johannes. Är det inte Preisler?
Johannes. Vill du vara så snäll och se till min häst inne i ladan?
Kapten Kahlen?
Jag är major Preisler. Jag är här för Frederik de Schinkel af Hald.
Ägare av 130 fästegårdar och traktens landsdomare.
Herr de Schinkel bad mig bjuda in dig till middag på godset i kväll.
Det ska bli mig en ära.
-Hoppas du har andra kläder än dem. -Jag har min uniform.
En av herr de Schinkels fästebönder stack nyligen.
Ryktet säger att han är kvar här i trakten.
Johannes Eriksen och hans fru. Säger det dig nåt?
Jag har de män ni ser här.
Schinkel. Det är honom de har stuckit ifrån?
Den viktigaste mannen här i trakten? Mannen som jag ska hålla sams med?
Min onkel älskade hundar. Innan han dog skrev han in i sitt testamente-
-att Frederik inte fick ta ner ett enda hundporträtt på godset.
Jag tror att han tyckte mer om sina hundar än sina egna barn.
Edel Helene Leising, Frederiks kusin.
Kapten Ludvig Kahlen.
Är ni släkt med den norske greven Leising?
Det är min far. Ni vet kanske mycket om norska adeln?
Nej...bara det alla vet. Att er far är nära vän till kungen.
Här är han.
Ludvig Kahlen. Välkommen till Halds gods.
-Landsdomare Schinkel, tack... -de Schinkel.
Min far hette Schinkel, men jag bytte till de Schinkel.
de Schinkel, förlåt.
Från trädgårdsdräng till dekorerad kapten är en bedrift.
Det tog mig 25 år också.
25 år? Vet du hur lång tid det tar för en adelsman att bli kapten?
Sex månader.
Du måste ha hatat pudervipporna som avancerade före dig-
-bara för att de hade rätt blod i ådrorna.
-Såna är reglerna. -Sagt av en äkta soldat.
Så...du ska försöka att bruka heden?
Jag ska bygga kungens första koloni där ute.
Heden är Guds natur i all sin prakt. Varför kastrera en vild best?
Satte Gud inte människan på jorden för att skapa civilisation?
-Så vi är inte civiliserade här ute? -Det sa jag inte.
Gud har inget med civilisation att göra. Gud är kaos. Livet är kaos.
Jag håller inte med.
Du stred i de schlesiska krigen. Var det civiliserat?
Nej, krig är kaos.
Men vinnaren är den som klarar att kontrollera kaos.
Vad tycker du om min förlovade? Är hon inte fin att se på?
Är vi förlovade? Jag minns inte att jag har sagt ja, Frederik.
Som om det inte redan var avgjort.
Hennes far bönföll mig på knä om att ta henne. Jag klagar inte.
Hennes släkt vill ha min förmögenhet, men jag drog det längsta strået.
Att komma in i adeln är ovärderligt. Det sa min far alltid.
-Er far hade rätt. -Han skapade detta från ingenting.
Två kor och en plog.
Nu ligger han bara och ruttnar i jorden.
Livet är kaos, Ludvig.
Fitta, kuk, skit, blod, kaos.
Vi kan inte kontrollera ett skit.
Det är när vi erkänner det som vi kan njuta av våra obetydliga liv.
Allt vad du har sagt sen vi satte oss till bords har varit löjligt.
Förlåt, kapten. Min kusin behöver en lektion i civiliserat uppförande.
Varför är jag här?
Du är här för att du har byggt på min mark utan tillstånd.
-Er mark? -Ja, de Schinkels mark.
Heden tillhör kungen. All obrukad mark tillhör kungen.
Är du lite döv? Det är min mark.
-Har ni en matrikelkarta? -Jag orkar inte leta rätt på den.
-Då måste vi få hit en lantmätare. -Eller fråga landsdomaren - mig.
Landsdomaren dömer. Det räcker.
Vi har inte mer att prata om. - Fröken Edel.
Din mor var köksa på greve Rabens gods, var hon inte?
Han var en vän av familjen.
En gudabenådad kåtbock som lägrade alla tjänare med pattar och sköte-
-och du är som snuten ur näsan på honom.
Det är nästan kusligt.
Det var han som satte dig i armén?
Det gjorde min far när han tröttnat på sina bastarder.
Mina små halvbröder med längtan i blicken och jord under naglarna.
Och nu vill bastarden gärna bli en stor man ute på heden.
Vad får du om det lyckas? Ett gods?
En fin titel? "von Kahlen"?
-Vad är det? -Ett kontrakt.
Du får pröva lyckan på herr de Schinkels mark.
Han hjälper dig med män, proviant och material.
I gengäld betalar du honom 50% av din framtida inkomst.
Skulle kolonister komma så blir de fästebönder hos herr de Schinkel.
Nej tack.
Jag vill starkt råda dig att godta erbjudandet.
Det är kungens mark. Jag arbetar för kungen.
Vov-vov!
Det är inte många som vågar säga emot Frederik så där.
-Ses vi igen, kapten? -Jag kan inte se hur.
Det är skördefest om en månad. Alla pudervipporna kommer.
-Första söndagen i september. -Jag tror inte att jag är bjuden.
Du kan komma som min gäst. Jag får bjuda in vilka jag vill.
Här. Så du inte glömmer mig till dess.
-Varför arbetar ingen? Var är männen? -Borta.
Major Preisler bankade på min dörr i natt och bad mig rida hit genast-
-och erbjuda dina män dubbel lön på en av de Schinkels gårdar.
Och det gjorde du utan att tveka?
Jag red hela natten och röven värker. Snälla, skjut inte budbäraren.
Du kunde inte veta att det var hans mark.
Vi hittar inga nya arbetare. Ingen vågar trotsa Schinkel.
Är alla galna? Jag har kungens stämpel på att jag får vara här.
-Jag har lagen på min sida. -Det spelar ingen roll.
Vill Frederik Schinkel ha nåt så fortsätter han tills han får det.
Han är helt ensam där ute nu. Han har inte ens bränt av ljungen.
Han kan ha högst 100 riksdaler kvar av sin kaptenspension.
-100 riksdaler? Det är ju ingenting. -Nej. Han får aldrig jorden klar.
Och när vintern kommer så skriver han under.
"Käre kapten. Mycket nöje med att bygga en koloni på heden utan män."
"Här är en liten gåva som kan skänka lite glädje i vardagen."
"Frederik de Schinkel."
Den kan smycka ute hos hönsen.
Jag vet var vi kan skaffa män.
Så! Kom här!
Släpp mig, för fan!
-Vad heter du, tjuvflicka? -Anmai Mus, för fan.
-Hur gammal är du? -Två.
-Nej, det är du inte. -Då är jag 35 då.
Jag vet inte, för helvete.
Var är tattarna du reser runt med? Var har de slagit läger?
Kommer du ihåg den här?
I morgon bitti visar du mig var de är. Förstår du?
-De kommer slå ihjäl mig. -Det är inte mitt problem.
Stackars lilla Anmai Mus. Hon levde bara ett kort och hårt liv.
Hon hade inte ätit på elva dagar och hungern tvingade henne till tjuveri.
Hennes föräldrar ville inte ha henne och sålde henne till de fredlösa...
Sluta. Jag vill inte höra på det.
Nej! Nej!
Nej, nej, nej, släpp mig!
Odugliga mörkling. Du ska få ditt straff sen.
Vad gör du här, bings?
Jag har arbete till er allihop.
Tio riksdaler för att gå på åkern till i höst.
Vilken åker? Du äger ingen åker.
Heden.
Heden!
En fin soldat som du vet att såna som oss inte får arbeta. Det säger lagen.
-Du kan hamna i fängelse för det. -Är vi överens?
20 riksdaler. Och så vill jag ha den där.
Din medalj. Jag har alltid velat vara general.
Den kan du inte få. Och jag är inte general. Jag är kapten.
Giv honnör för general Hector!
Kommer du ihåg när vi mötte djävulen här ute på heden?
I gestalt av en ung pojke. Vi sprang!
Nu är det han som får springa. För nu är generalen här!
Nu är generalen här!
Nu arbetar generalen! Och djävulen...
Se till att hålla elden under kontroll!
-Hey! En skilling för en natt. -Nej, nej. Tack.
Ta staven, bings.
När du väl har tagit den staven så är du en del av hennes klan.
Du får henne för fem riksdaler. Då blir vi av med den mörklingen.
Vi är inte i samma klan. Förstår du?
Nyskjutet vilt till skördefesten. Jag sköt två.
Ni ska alla få smaka och få en härlig kväll. Ni ska alla leva gott.
Men först och främst ska jag leva.
-Har du sett djuren? Jag sköt två. -Jag har oroande nyheter från heden.
Kahlen har lejt en grupp tattare till att arbeta åt honom.
Men Preisler har också upptäckt nåt annat.
Tre lass så nära kusten du hittar. Kom ihåg: det måste vara vitlera.
Det måste vara vitlera.
-Herr de Schinkel tyckte om den här. -Då kan han själv ta på den.
Min ska vara enklare. Ärbar, men ändå kvinnlig.
Ni menar nåt som en militär skulle uppskatta?
Du borde hålla dig långt borta från Schinkel.
-Alla som är nåt kommer i kväll. -Alla som är nåt?
Affärsmän. Folk jag kommer att handla med.
Det är visst inte enda skälet till att du far dit.
Du ska inte lägga dig i mina privata saker. Du är hushållerska.
Nu är den så bra som den kan bli. Det fina folket får ta dig som du är.
Men du måste komma ihåg att dölja sömmen i kråsen.
Tack gode Gud för att du är här. Jag kände nästan inte igen dig.
Ludvig Kahlen.
-Kapten, hedbetvingaren. -de Schinkel.
Bra att du kom. Men du kan inte vara här med den lusiga peruken.
Jag kan inte utsätta mina andra gäster för det.
-Det finns inga löss i min peruk. -Jag ser hur det kryper och krälar.
Lise här har tagit med en peruk som du kan låna.
Kom. Genast.
Ja...
Så där. Då är du så gott som ny.
Njut av festen.
Följ med mig, herre. Fröken väntar er.
-Fröken Edel. -Kapten.
Det var en gåva från er kusin.
Han är ett bortskämt barn.
Försöker desperat att imponera på sin fars vänner.
Han dricker från morgon till kväll och skryter om-
-alla kvinnliga tjänare som han har lägrat.
Det är som om han tror att jag finner det roligt eller tilldragande.
Jag måste bort.
Jag måste bort härifrån.
-Vad säger er far? -Han tänker bara på pengarna.
Han har förbjudit mig att fara hem.
Jag måste stanna här över vintern och försöka se det goda i Frederik.
Han vill att vi gifter oss inom ett år.
Om jag inte kan presentera ett bättre alternativ för honom.
Kan jag det?
En man som får kungens högsta önskan att gå i uppfyllelse-
-med den titel och belöning som medföljer...
Han kunde kanske bli värdig att gifta sig med er.
Om det är det ni frågar om.
Jag trodde annars att jag var uppenbar.
Ni har inte haft många ingående samtal med kvinnor. Har ni det?
Det här är det längsta samtal som jag har haft, det är korrekt.
Och du kommer att lyckas att bygga din koloni där ute?
Ja.
Förlåt att jag avbryter magin här, men jag vill visa en överraskning-
-och jag kan inte vänta längre. Det är nåt mycket speciellt.
Den här bonden stack i våras.
Jag behandlade honom och hans fru med respekt, till och med kärlek.
Som jag behandlar allt mitt folk.
Och han tackade mig genom att löpa sin väg.
Han gömde sig hos Ludvig Kahlen ute på heden-
-men nog om det. Det är en lång historia.
Om man blandar sig i en legal bondebestraffning-
-blir man själv betraktad som lagbrytare.
Lugn bara. Vattnet är inte alls så varmt som det ser ut.
En gång till för de vackra flickorna.
En gång till för de vackra kvinnorna.
Jag tror att det vore en bra idé att sluta nu.
Folket är inte med er.
Nej. Gör det en gång till för de vackra flickorna.
Frederik! Nu räcker det.
Gör det en gång till nu! Gör det för de vackra flickorna!
Ni har dödat honom.
Jag är i min fulla rätt att straffa mina egna fästebönder.
Ingen kunde veta att han skulle dö. - Vad säger du, Bondo?
Ja, det stämmer. Det var en olycka.
Alltså, bonden måste ha varit känslig eller...
Låt honom vara. Han är min.
Han är inte din längre. Enligt lagen så tillhör han Gud nu.
Ta honom då.
Ludvig! Jag vet att du använder tattare som arbetskraft.
Man får inte hysa fredlösa tattare. Du beordras att skicka iväg dem.
Det blir så här. Är de fredlösa inte borta i morgon bitti-
-så avlägsnar vi dem med våld. Dig också.
Jag ser igenom fingrarna med allt, om du bara skriver på vårt kontrakt.
Det gör mig ont.
Du slog mig inte som en man som var rädd för nåt.
Vi var överens. Jag får inte jorden klar om ni inte avslutar arbetet.
Ni behöver inte ge er av. Ni kan arbeta på natten när ingen ser det.
Är du idiot? Det ligger en kokt man där ute på din mark.
Vi vill fan inte dö för ditt hedprojekt.
Vad gör vi?
Du klarar aldrig vintern, inte utan pengar, inte utan män.
Jag behöver inga män. Jag klarar det själv.
-Jorden brukas i vår. -Och Schinkel då?
Schinkel tar turer mellan tjänsteflickorna.
Han har alltid med sig en eller två vakter, så att man inte sticker.
När Johannes och jag gifte oss rasade han för att jag inte var hans.
Och nu har han dödat honom.
Schinkel slutar inte förrän han har vunnit.
Vart hade du tänkt ta vägen?
-Så långt bort jag kan komma. -Jag skulle vilja be dig att stanna.
Jag kan inte både bruka åkrarna och hushålla.
-Jag behöver dig. -Hushålla?
Min man är död och du är rädd att golvet inte blir sopat-
-eller att allting står perfekt som det brukar!
-Jag kan betala dig. -Med vad?
-Du har inte mer pengar. -När kungen hör...
Prata inte om kungen som din vän. Du har aldrig träffat honom.
Det kommer du aldrig att göra. Han vet inte ens att du finns.
Vad är det Schinkel är rädd för?
Vad händer med honom om det kommer kolonier här ute?
Då förlorar han sin makt. Han blir en obetydlig liten man.
Jag kommer att göra tre mans arbete, så jag ska ha dubbel lön.
Och en femtedel av skörden.
En tiondel.
Och jag vill veta vad du har tänkt dig att odla.
-Vad är det? -Potatis.
De odlar dem i Tyskland och Frankrike. De är seglivade.
De tål nästan allt. De får bara inte få frost.
Min mor var köksa. På ett gods.
Hon var i samma situation som du. Med sin godsherre.
Du är son till en godsägare?
Han var min far, ja. Men jag var inte hans son.
Fan, jävla skål!
Vad gör du här?
Jag stack från de fula svinen.
Jag vill inte säljas.
Kom!
Du får hitta de andra igen. Du kan inte vara här.
Jag kan inte ta hand om ett barn. Vi har inte ens mat åt oss själva.
Förbannade tjuv, förbannade tjuv.
Du har stulit min kniv och i morgon klockan sju blir du av med ditt liv.
En tåbitare! Ta den, bettefar!
-Är du en idiot? Den äter ju barn. -Nej, det gör den inte.
Den är mycket räddare för dig än du är för den. Kom.
Madrum, titta! Jag håller en tåbitare!
Jag förstår inte dina tattarord, Anmai Mus.
Madrum. Det kommer från latin.
Det är ett rotvälskeord för mor.
Madrum. Gudbings. Och bettefar.
Ja, det är bra. Nu arbetar vi.
Men mjölnaren tog lille Carl Andersen och kastade honom i sjön.
Och då visste alla att mjölnaren dränkte barn varje natt.
-Varför gör ingen nåt åt det svinet? -Det kommer. Vill du höra mer?
-Ja, fy fan, vilket svin! -Du måste sluta svära.
Varför i helvete flög han bara inte in till barnen om han kunde flyga?
Mjölnaren hade själv haft fyra barn.
Du måste dricka det. Dina lungor måste få ro.
Hennes kropp står inte emot sjukan. Hon måste ha mat.
-Gröt och vatten räcker inte. -Det är vad vi har.
-Vi har potatisarna. -Dem rör vi inte.
Vi har en get kvar. Vi måste överleva på mjölken hela vintern.
-Det står 20 säckar med potatis... -Vi rör dem inte!
Edels far säger att hon pladdrar på om Ludvig Kahlen i sina brev hem.
Du tror inte hon tycker om honom?
Hon är realist. Hon skulle aldrig välja en hedbonde-
-före den mest välbärgade mannen i trakten. Aldrig.
Nej, det skulle hon inte.
Hon är klokare än så. Så vad vet hon som vi inte vet?
Han fick en sändning ända från Tyskland.
-Det är kanske potatis. -Potatis?
Säger man inte att de kan växa i nästan all slags jord?
Anmai Mus, gå in och vila dig.
God jul, Ludvig.
-Du hoppades att det var Edel. -Vad gör ni här, Schinkel?
de Schinkel, Ludvig. de Schinkel.
Är du kvar här? Du kommer bara hem när du tröttnar på heden.
Du kommer alltid att vara min lilla Ann Barbara.
Jag har faktiskt kommit i god tro.
Rester från julmiddagen. Det finns både fläsk och kaka.
Man måste nog gnaga lite för att få av köttet från benen.
Kom in i värmen. Jag har goda nyheter till dig.
Jag har inte varit rimlig.
Du kommer ut hit på heden med din stora dröm.
Så sitter jag bara där uppe på godset och förstör det hela för dig.
-Är du inte nyfiken? -Det är pengar.
Ja tack. Det är 2 000 riksdaler.
Det räcker till två kolonier och att leja så många män du vill.
-Du kan leva som en kung. -Jag ska inte arbeta för er.
Du ska inte arbeta för nån. Far bara nån annanstans och bruka heden.
Bara det är långt från mig så vi två slipper glo på varandra.
Börja om nån annanstans.
Då är pungen där din.
Då har vi ett avtal.
Jag vill hem till min varma spis.
En sak till. Du måste så klart rapportera till Räntekammaren-
-att det här är min mark och alltid har varit det.
Ludvig.
Geten är värd hundra gånger mer än en sketen säck potatis. Det vet du.
Om skörden slår fel då? Ludvig, låt bli... Ludvig!
Jag vet att det är myslingen.
Jag hör henne inte där ute längre.
Berätta för mig igen. Vad händer når kolonisterna kommer, bettefar?
När kolonisterna kommer så kan vi bruka hela heden-
-och då kommer kungen och besöker oss.
Överbingsen.
Ja. Då kommer överbingsen och besöker oss.
Och så kommer det eldstäder i alla rum, vi får täta fönster.
Och du får all den mat du kan äta.
Och vi får djur ute i ladan.
Lika många djur som Noa hade på sin ark.
Jag har gett min filt till Anmai Mus.
Jag måste bara få upp värmen.
Jag vet att ditt hjärta tillhör en annan. Det gör mitt också.
Finns det mera müsli?
-När kommer de upp? -Om två eller tre månader.
Och då kommer det många fler av dem. Hundratals säckar.
-Fy satan! Hundratals? -En till.
Frost!
Det räcker inte med filtar. Ta ljungen. Ta ljungen!
Bettefar, en rydling!
Bettefar, bettefar, en rydling!
En rydling! Kom, kom!
En rydling, bettefar! En rydling!
Och det var du som hittade den, Anmai Mus.
Och det var du som hittade den.
"Odlade på heden. L. Kahlen."
Inser ni vad det här betyder, herr Paulli? Det tog oss 50 år att nå hit.
Sluta. Du uppför dig som om han har uppfunnit hjulet.
-Det tog ett år att odla en säck. -80 säckar. Enligt det här.
-Hans majestät kungen! -Ers majestät.
Vi lär ha fått en sändning potatis från Jyllandsheden.
-Det stämmer, men... -Det är en stor dag för Danmark.
Skicka dit kolonister och se till att sända en passande belöning.
Va?
Fröken? Kaptenen har lyckats att odla potatis på heden.
-Var har du hört det? -Bondos kammarpiga.
Han är nu kunglig lantmätare. 50 kolonister är på väg från Tyskland.
Jag har aldrig tvivlat. Aldrig. Inte Gud heller.
Och på tal om Vår Herre, så lämnar jag er nu för en stund.
-I morgon bitti far jag till Odense. -Då har du huvudet i en hink.
Sen till Köpenhamn för att samla in pengar till första kyrkan på heden.
Skål! Pannkakor!
-Skål. -Skål.
Rikkärrs...
...torv är ofta närig...
Näringsrik. "Närig" är nåt helt annat.
-Näringsrik. -Ludvig?
Är ni Ludvig Kahlen?
Välkomna till Kungenshus.
Ni som står här i dag kommer att gå till historien-
-som kungens första kolonister på den danska heden.
Byggmaterial till era hus är på väg.
Ni kan slå läger i dalen i lä för vinden och hämta er efter resan.
-Vi har bröd och kött till alla. -Vad gör hon här?
Hon arbetar här. Hon hjälper oss med djuren och lantmäteriet.
-Anmai Mus, kom. -Nej.
Hennes sort bringar olycka och död. Om vi ska stanna måste hon bort.
Jag håller henne från era fruar och barn. Hon stannar i huset.
Ni kommer inte att märka av henne.
Låt tiden gå och så märker de att du inte är farlig alls.
Det känns som om jag stinker en stank.
Det är dem det är nåt fel på.
De är rädda för dig även om de borde veta bättre.
Precis som du en gång var rädd för små skalbaggar.
Jag tyckte du sa att du inte stinker.
Sluta retas. Du är dålig på det.
Det är nån här inne som stinker en stank.
-Du stinker hästpiss! -Vad sa du?
Jag har då aldrig... Det är det värsta jag har hört!
Två steg åt höger. Där!
Och så skriver du "220" i den här kolumnen.
En tvåa, en tvåa och en cirkel.
Blir perukbingsen inte arg när vi är så nära hans slott?
Kanske. Men han bestämmer inte längre här.
Käraste Frederik. Du kan visst förbli en viktig bricka här ute-
-även om det har kommit kolonister.
Men Ludvig Kahlen är kunglig lantmätare nu.
Om du bekrigar honom så riskerar du allt.
Du måste sluta fred med honom.
Säg då att du vill gifta dig med mig här och nu.
Vad håller dig tillbaka? Du säger att jag blir en viktig bricka.
Säg då ja.
Säg ja.
Tror du inte att jag vet om din plan, va?
Du har säkert redan särat på dina ben för honom. Har du det?
Släpp mig. Släpp mig. Släpp mig!
Kom. Slå mig igen.
Slå mig igen.
-Herre... -Vad gör du?
Vad är det?
Nej, nej!
Sluta! Sluta, sluta!
Sluta, Frederik!
Du är galen. Du är galen.
Kahlen och hans potatistyskar ska bort från min hed, Bondo.
Han ska bort.
Det är den här vägen. Det finns gott om mat där inne.
-Vad händer? -Jag tror jag drömde.
Stanna här.
Lugn, lugn. Lugn.
Gå in och lås dörrarna.
Ja...
-Rent snitt. Det var inte vargarna. -De måste ha luktat blodet.
Vad händer? Hälften av våra djur är döda. Vem gjorde det?
Peter?
Peter!
-Peter. -Vera!
Vera!
Vad är det för häst du rider?
Du har dödat två oskyldiga civila.
Jag hoppas du har starka bevis för ett så befängt påstående.
-Men jag är ju bara landsdomare. -De stod under kungens beskydd.
Jag tror att du har haft besök av stråtrövare.
Flera av mina gårdar har drabbats.
När de väl har fått blodad tand så kommer de igen och igen.
-Och de kommer igen. -Håll dig borta från heden.
Är det förstått?
Kaos, Ludvig. Du kan planera precis hur tokigt du vill.
Livet är kaos. Varför är det så svårt för dig att acceptera?
Kan jag få ett glas vatten, tack?
Det kan du visst. Brunnen är precis där ute.
-Vad? -Ann Barbara.
Vi vill gärna vara ifred.
Självklart.
-Jag trodde hon var din hushållerska. -Det är hon också.
Ni skulle inte ha kommit.
Jag vet vilka som dödade kolonisterna.
Major Preisler och hans vän Rømer kom till godset med fyra män i bojor.
De måste ha tagit dem från fängelset.
-Är de kvar på godset? -Nej.
De stannar inte här. Finns det nån annanstans där de kan vara?
Där de kan gömma sig?
Frederiks jaktstuga.
-Vad har du tänkt göra? -Det är bäst att ni far tillbaka, nu.
Kom.
Vi ses.
Jag vet vilka som dödade Peter och Vera. Och jag vet var de är.
Vi hade aldrig kommit hit om vi vetat att ni låg i krig med en godsägare.
-Det skulle ni ha sagt. -Det är kungens mark.
Lagen är på vår sida.
Angriparna kommer tillbaka. Förstår ni? Vi måste stoppa dem.
Har nån av er varit i armén?
Ingen av oss lyfter ett finger förrän ni sänder iväg djävulsflickan.
-Hon har inget med detta att göra. -Vi vill inte höra det, Kahlen!
Vi sa att hon bringade olycka. Nu är två av de våra döda.
Skicka iväg henne, annars far vi.
Och då kan ni glömma er koloni.
Vad är det du säger?
Vi kan inte bara skicka iväg henne. Hon är vårt barn.
-Låt dem ge sig iväg då. -Sluta.
Jag har inget val.
Jo, det har du.
Men allting måste följa Ludvig Kahlens stora plan.
Du vill bara ha din adelstitel så du kan blanda dig med fint folk.
Vad vill du att jag ska göra?
Jag har inget val.
Det finns ett kloster i Odense där de tar emot hemlösa barn.
Hon får mat och säng, men hon får arbeta för födan.
Du kommer att trivas där dit du ska.
Där finns många andra barn.
Så...
Ja...
Du kommer att få ett bra liv.
Du har lärt dig läsa. Du vet allt om hur man sköter djur.
Nu måste du vara stark.
Så... - Kör!
Bettefar! Bettefar!
Hur länge ska vi stanna i det här kyffet?
Tills arbetet är färdigt.
Tolv år på tukthus. Och han kallar detta för "kyffe"?
Jag går in och vilar mig. Vi rider om en timme. Gör era vapen klara.
Vad fan händer?
Tyskarna angrep oss. Jag var den ende som slapp undan.
De jävla potatisbönderna!
Allt gjordes med militär precision. Anfört av Kahlen.
Och du står här och super! Du skulle ha stannat och slagits, din ynkrygg!
Ge mig nya män, så ordnar jag honom för gott.
-Gör det då! Vad väntar du på? -Såg du vem som dödade Rømer?
Kahlen.
Så han mördade en dansk officer med berått mod och vi har ett vittne.
Tyskarna berättade vad som hände. Och var du var i kväll.
Samlade du in pengar till kyrkan?
De sa också att du...skickade iväg Anmai Mus.
-Var är Ann Barbara? -Det fanns ett brev.
Kommer inte tillbaka
Om ni kan bevisa att Kahlen har dödat en officer...
Det kan vi. Major Preisler såg det med egna ögon.
-Vi vill hjälpa dig, Schinkel. -de Schinkel.
Ingen godsägare vill att Kahlen bygger sin koloni.
Men det är en sak som vi alla undrar lite över.
Det är fördelningen av intäkterna som du föreslår.
Det är min mark, min hed. Det är bara rimligt att jag får merparten.
Det är inte din mark, Schinkel.
-Det vet du mycket väl. -de Schinkel.
Och om det går som det ska kan ni få en tiondel som vi andra.
Ni sitter och förnärmar mig i mitt eget hem.
Ni kan glömma det. Glöm det!
Herr de Schinkel godtar era villkor.
Han måste bara sova lite på saken. Men vi har ett avtal.
För helvete.
Han har dödat en officer. En officer.
Dessutom har han lyckats förena Midtjyllands mäktigaste godsägare.
Män som normalt avskyr varandra som pesten. I gemensam front.
Mot oss! Jag tar inte fallet för honom. Det gör jag fanimej inte.
Vi var ense om att Kahlen inte skulle klara uppgiften.
Vi ska kanske undersöka vad som har hänt.
Hans majestät var imponerad över hur långt Kahlen hade nått.
Hans majestät vet ju inget om vem Kahlen är, din idiot.
Han är ju stupfull dygnet runt.
Han struntar fullständigt i vem som är på heden, bara det är nån.
Om vi säger ja till godsägarnas förslag så dödsdömer vi Kahlen.
Utan rättegång, utan att ha hört hans sida av saken.
Du har fortfarande inte förstått det.
När kungen frågar så är det inget som har ändrats.
Kolonin byggs fortfarande. Allt går planenligt.
Vi kan inte dödsdöma en man som aldrig har existerat.
Ni uppehåller er olovligen på Frederik de Schinkels mark!
Ni måste lämna området nu genast och inställa er på Halds gods.
-Ni har till i kväll på er att packa. -Preisler!
Försvinn härifrån! Kolonin står under kungens beskydd.
Inte nu längre. Marken tillhör nu herr de Schinkel och hans partner.
Lagfarten är underskriven och beseglad av kungens räntekammare.
I Guds namn, nu är det nog!
-Jag måste be er lämna lägret. -Lägg dig inte i, Eklund. Far hem.
Du har ingen som helst befogenhet här, Preisler.
Du är anlitad av en privat godsägare.
Vad tror du myndigheterna säger när de hör att du är en mördare?
Anton, låt bli.
Att du red in med en hop brottslingar och mördade oskyldiga människor.
Tig nu, Anton. Far hem.
Räntekammaren tror kanske inte på en flock tyska bönder-
-men jag är en man av Gud och jag garanterar dig...
Sluta!
de Schinkel har tagit över Kungenshus. Ur vägen.
De har gripit Ludvig Kahlen. de Schinkel har övertagit Kungenshus.
Öppna! Släpp ut mig!
Gå inte ut till honom, fröken. Det gör det bara värre för honom.
Det är förryckt att det är här vi har hamnat, Ludvig.
Det är ju helt onödigt.
Säg att det är min mark, att det alltid har varit min mark-
-så låter jag dig leva.
Det lovar jag.
Det är kungens mark.
Säg till dem att de kan börja koka vattnet.
-Lise. -Har du fått hyra här igen?
Herren har bett om att få ut ett glas likör. Ordnar du det?
Vad gör du här?
Låt det svalna lite.
Herre, fröken Edel önskar att träffa er på er kammare.
Nu vill hon träffa mig på min kammare.
Nej tack. Jag stannar här.
Fröken sa att hon vill förhandla om villkoren för en förlovning.
Du gifter dig med mig och jag skonar Kahlens liv. Är det så det är?
Ja.
Det är mitt enda villkor.
Du är en bedräglig gås och man kan inte lita på ett ord ur din mun-
-men om du visar mig här och nu att du menar det du säger-
-så lovar jag att släppa ut honom och så får rätten avgöra hans öde.
Visar dig det?
Sluta nu. Du vet mycket väl vad jag menar.
Bara där på golvet?
Eller ska vi ta sängen?
Vi kan göra precis vad du vill. Vi kan också göra bäggedera.
Jag har visst fått ett glas vin för mycket.
Puh...!
Ann Barbara?
Du får inte vara här inne.
Ut med dig! - Vakt!
Du blir hängd för det här, din sugga!
Nej, nej, låt bli...!
Den är för Johannes.
-Godsherren är död! -Ann Barbara har dödat honom!
Förlåt att det tog tid.
Jag skulle förklara för räntekammaren hur allt hängde ihop.
Tyskarna har farit, Ludvig.
Fröken Edel har åkt hem till sin familj i Norge.
Du kan behålla Kungenshus. Men gudarna vet-
-om de nånsin sänder bud efter nya kolonister.
Ann Barbara?
Henne ser vi inte igen.
Hon sitter i Ålborg på livstid.
Inga besök. Ingen chans att komma ut.
Har du bytt vatten? Gå då in och byt vatten!
Jag behöver en stark arbetare i huset.
En som är bra med djur och har lärt sig skriva siffror i en lantmätarbok.
Du vet inte var jag kan hitta en sån, va?
Jag skulle inte ha skickat iväg dig.
Jag lovar att aldrig svika dig igen.
Jag lovar att alltid ta hand om dig.
-När kommer hon tillbaka? -Hon kommer inte tillbaka.
Hon trivs där hon är nu.
Jag tror hon bor på stranden i ett litet hus vid vattnet-
-som hon alltid har sagt.
Om Gudbings är i himlen och tyskarna är borta-
-är det bara du och jag kvar, bettefar.
Men vi två klarar oss själva. Va?
41. 18.
16.
Jag tror inte det blir regn ändå. Vi kan släppa ut getterna på gräset.
Hej. Behöver ni få lagat rutorna eller få nåt utbytt?
Nej. Vi behöver ingenting.
Knivar som måste slipas då?
Vi behöver fem nya rutor och har en låda med knivar som ska slipas-
-och ladan måste tätas till vintern och brunnen behöver nya stenar.
-Hon är en qvant dill, va? -Sluta!
-Och du är en qvant bings. -Är du tattare?
Anmai Mus?
Ja, längre ner. Ja.
Ja, flytta på fingrarna. Ja.
Ludvig von Kahlen, vi har äran att ge er detta officiella dekret om-
-att ni som avtalat med räntekammaren tilldelas titeln länsbaron-
-med tillhörande jordnyttjanderätt samt 20 års skattefrihet.
Ert apanage träder i kraft när kolonin är färdigbyggd.
-Ja, det är 2 000 riksdaler årligen. -Kolonin?
Ja. Vi sänder bud efter 400 kolonister i vår.
De får nog att göra.
Får vi lov att gratulera, von Kahlen?
Det är en enorm bedrift.
Äntligen fick jag skickat iväg dem. Jag har aldrig sett två vuxna karlar-
-vara så uppslukade av en potatisplanta. Snaps!
-Hur går det med hemorrojderna? -Jag pratar inte om dem mer.
Folk förstår ändå inte smärtan som jag genomlider.
Du har fått ännu ett avslag på att få Ann Barbaras straff förkortat.
Jag har dessvärre mer dåliga nyheter.
De kvinnliga fångarna i Ålborg ska flyttas till Slaveriet i Köpenhamn.
Ann Barbara också.
Du vet likaväl som jag vad Slaveriet betyder.
De stackarna lever inte länge.
Jag är ledsen att jag skulle meddela er det här.
Kan man få med flaskan till hemresan?
Saker och ting blir sällan som vi hade föreställt oss dem, Ludvig.
Tack för allt, bettefar.
Ludvig Kahlen lämnade heden 1763
Hans adelstitel blev annullerad
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Nises