Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Er I klar?
Hvis folk så mig på gaden, ville de fleste tænke:
"Hun er normal."
Men jeg er altid bange for,
at de indser, hvem jeg er,
og hvad jeg lavede med Bling Ring.
The Bling Ring er
en mediesensation.
The Bling Ring er navnet på en film.
Det var en af de første store SoMe-forbrydelser.
Den var...
FORFATTER, LA TIMES
...herligt skandaløs.
The Bling Ring er en gruppe teenagere.
Rachel Lee, Nick Prugo, Alexis Neiers, Courtney Ames,
Roy Lopez og Diana Tamayo.
-Var der ikke en fyr mere? Ajar? -Jo, Johnny Ajar.
Sidst i 2000'erne
bestjal gruppen af unge mange berømtheder, som de ønskede at efterligne.
Rachel Bilson, Orlando Bloom, Lindsay Lohan,
Paris Hilton med flere.
VICESTATSADVOKAT, LOS ANGELES AMT
Mindst ti. Mindst ti boliger.
De stjal smykker for to millioner dollars fra Paris Hilton.
Fem hundrede tusind dollars fra Orlando Bloom.
The Bling Ring var som et realityshow.
De var næsten selv ligesom de unge stjerner,
bortset fra en af dem.
Rachel Lee holdt en meget lavere profil.
Rachel gav aldrig et interview.
Alle sagde: "Hun var hjernen bag.
Hovedmanden."
Men hun har ikke selv udtalt sig om det.
Jeg ved ikke, hvor hun er nu.
Hun er en gåde.
Hej, alle sammen.
Der er en Hollywood-version af historien,
og så er der den rigtige.
Det er helt sikkert.
Hollywood-versionen vækker overhovedet ikke genklang hos mig.
Men jeg kunne se, at det var ret underholdende
for verden at se historien på den måde.
For mig var det en storm.
Når jeg tænker over det, er det nemt for mig
at sidde her og sige, at jeg aldrig kunne gå ind i nogens hus.
Jeg kunne aldrig stjæle noget fra nogen. Jeg ville aldrig gøre nogen noget.
Men dengang var det ikke sandheden.
Jeg gjorde folk ondt ved at stjæle og...
Alt, hvad vi gør, har konsekvenser.
Den konsekvens, jeg skal forholde mig til, er,
at mit navn vil være svinet til for evigt.
Men hvem skabte det? Mig.
Det gjorde jeg.
Du har nok aldrig hørt om Rachel Lee,
men hun betaler prisen for at lede Bling Ring.
Lee er hjernen bag flere indbrud.
Mange beskriver Rachel Lee som et modeikon på hendes skole.
Hun elskede pænt tøj og pæne ting.
Hun beskrives som en karismatisk leder, en superpopulær pige.
Lees reaktion, da hun blev anholdt, var nok mest afslørende.
Hun får vist noget at vide om Lindsay Lohan,
og hun er meget oprevet.
Rachel Lee stopper op og siger...
Ja? Hvad sagde Lindsay?
Hun var efter sigende besat af berømmelse og var inspireret af Mean Girls.
Du kan ændre dit liv
Hvis du vil, så skift dit tøj
Lee og hendes advokat afviste vores interview-anmodning,
men Lee fortalte en af vores producere, at hun intet fortryder.
Hallo? Hvad så?
Jeg er hjemme.
I går?
Ja, min mor slugte det hele råt.
Men du ved, den sag?
Min mor opdagede det og blev sur på mig:
"Hvorfor sagde du ikke noget?"
Jeg sagde: "Helt ærligt..."
Mine forældre blev tidligt skilt.
Da jeg var barn, fik min mor først fri klokken 18.30.
Efter skole snuste jeg altid rundt
i min mors ting.
Der var især en dag,
hvor jeg kiggede i alle hendes tasker.
Der var også en mappetaske.
Jeg stak hånden ind og greb
et bundt 100-dollarsedler.
De var nye. Jeg husker stadig, da jeg trak sedlen ud.
Jeg trak den bare ud.
"Hun bemærker det aldrig. Det er kun en."
Den del af mig har altid været inde i mig.
Den tankegang: "For pokker, jeg er snu.
Jeg er en mester i manipulation."
Jeg havde et umætteligt ønske om at have så meget som muligt.
Men det var tankegangen dengang.
-Hej, Paris. -Hej.
-Hun brugte 10.000 dollars. -20.000.
Hej, Kim.
Havde de et godt udvalg?
2000'erne er æraen for drømmen om berømmelse.
Brie, udenfor!
Fang hende.
Opmærksomhed, kærlighed, penge.
Jeg købte en pragtfuld taske i Swarovski-butikken.
Her fødes en ny form for reality-tv med kendte,
hvor enhver kunne blive berømt.
Nick Lachey og Jessica Simpson, Kardashian-familien , The Hills.
Jeg er sur på dig.
Du ved godt hvorfor.
-Du ved, hvad du gjorde! -Hvad?
Man behøvede hverken at blive opdaget eller at have færdigheder.
Man skulle bare være skandaløs og gå i tøj,
og så blev man berømt.
Paris Hilton og Kim Kardashian, som folk stadig anklager
for berømmelse uden indhold,
blev nok vellidte til at begynde med,
fordi de bare fremviste deres liv.
Lad os se i køleskabet.
Nej, jeg ændrede ikke noget for jeres skyld.
Sådan ser det altid ud.
Berømtheder virker urørlige.
VICESTATSANKLAGER
De lever nærmest i en anden verden.
Nu var der også MTV Cribs.
Yo, hvad så?
Jeg er Bow Wow.
Velkommen til min crib.
Jeg er Mariah Carey.
Velkommen til min crib.
Det er skoværelset.
Jeg foretrækker høje stiletter.
Frankie inviterede os til hans fødselsdag på Les Deux.
Nu er det nemt at være tæt på til en berømthed.
I The Hills tog de på klubben Les Deux.
Man begyndte at se steder som Urth Caffé,
et gennemsnitligt sted at få smart kaffe
på et show som Entourage, hvor folk ofte kom.
I et halvt til et helt år var det in-stedet.
Folk tog bogstaveligt talt på pilgrimsrejser til Kitson,
Les Deux, Urth Caffé.
Gud!
Der var selvfølgelig også Calabasas.
VELKOMMEN TIL CALABASAS
Jeg voksede op i Calabasas.
Calabasas ligger i den nordlige ende af amtet.
Kardashian-familien flyttede dertil,
og så blev det kendt.
Det er kendt som et roligt overklassekvarter
med gode skoler. Det er ikke kendt,
så vidt vi ved, for ret megen kriminel aktivitet.
Jeg er fra Calabasas.
At vokse op i Calabasas var en øvelse i
at se folk vågne på deres 16 års fødselsdag
og få en sort BMW 320i af farmand.
Den ringeste bil generelt i Calabasas,
på parkeringspladserne, var en Passat.
Rachel er en nørd.
Se hende lige.
Der kommer en bil.
Det er en BMW, skatter.
Hvor uhøfligt!
Hvorfor?
-Rachel. Gæt engang? -Hvad?
Jeg besøgte min ven Matt.
Leo var der.
Hvornår?
I går. Jeg spurgte ham: "Kender du Rachel Lee?"
Han sagde: "Ja, Rachel er irriterende.
Hun tror, hun er noget særligt." "Hvad?"
Leo?
Ja. Jeg sagde: "Nej, så er det ikke den Rachel."
Han siger: "Kineseren Rachel Lee?"
Jeg sagde: "Ja, den Rachel."
Calabasas er en overvejende hvid by.
Var man ikke hvid, var man outsider.
Jeg skammede mig over at være koreaner.
Jeg blev "smigret",
når folk spurgte: "Er du halvt koreaner?"
Jeg ville ønske, jeg var køn ligesom Courtney.
Selv det koreanske udseende,
for jeg var altid sammen med ikke-koreanere,
og nogle gange tænkte jeg: "Er jeg deform?"
Jeg vidste faktisk ikke, hvor mange penge vi havde.
Men ud fra materielle ting kunne jeg se, at vi ikke var superrige.
Vi var nok middelklasse.
Sammenlignet med, hvor mine venner boede, var mit hjem det mindste.
Deres forældres palæer var enorme,
og moren var den lækre mor, der gik klædt ligesom os.
De unge fulgte trop.
Derfor spurgte jeg altid:
"Må jeg få Juicy Couture-tasken?"
Eller: "Må jeg få den her Tiffany-halskæde?"
For jeg kæmper med FOMO
i slem grad.
Derfor bad jeg altid min mor købe designer-ting til mig.
Så følte jeg mig rig.
Jeg følte mig som en del af den materielle verden. Jeg kunne også vise mig frem.
Da jeg kom i mellemskolen, var jeg bare en lille nørd,
men alle de andre piger
så virkelig cool ud, de var lækre og sjove.
Ingen sagde til mig, at jeg var lækker og sjov.
Min familie frustrerede mig.
Min mor er forsvarsadvokat.
Min far arbejdede med regnskaber.
For mine forældre var det ekstremt vigtigt
at komme på universitetet og klare sig godt.
Det blev stærkt indpodet i mig.
"Du skal på universitetet.
Du skal tage SAT-eksamen.
Du skal tage SAT-forberedelseskursus."
Jeg var dødtræt af det.
Sådan ville jeg ikke være.
Jeg ville være badass.
Jeg vil gerne bevise, at jeg ikke er bange for noget.
At jeg er villig til alt,
især stoffer.
En dag, da jeg var 14, var jeg ved en pool,
og en dreng, jeg mødte, rakte hånden frem,
der var fuld af piller.
Der er Xanax, og der er ecstasy.
"Vil du have en?"
"Hvad er det for en?"
Den havde fire små...
Man kalder det en kærv.
Han sagde: "Prøv den."
Han gav mig en fjerdedel.
Jeg tog den.
Og så var jeg pludselig aldeles sorgløs.
Ingen bekymringer.
Xanax blev en katalysator for mange ting.
Det fjernede mine følelser, og fordi jeg var ligeglad,
kunne jeg opføre mig, som jeg altid havde drømt om.
Og jeg ville feste.
Jeg var en følger, der ikke ville ligne en følger.
Jeg ville ligne en leder.
Men mit sande jeg, min sande natur, er, at jeg er en følger.
I skolen var der en pige...
Hun var den første, der introducerede mig for kokain.
Og Parliament-cigaretter.
Hun var virkelig cool.
Jeg ville være ligesom hende.
Hun og jeg gik ind i omklædningsrummet,
hvor vi så to par UGG.
Vi smed vores sko, tog UGG'erne på
og forlod omklædningsrummet.
Hun og jeg gik rundt på campus:
"Det er så fedt. Vi har UGG-sko nu. Det er fedt."
Pludselig kom to piger
direkte hen mod os.
De sagde: "Det er vores UGG-sko."
Vi sagde: "Nej, de er ej."
Hun sagde: "Løft foden."
Jeg sagde: "Nej!"
Hun sagde: "Løft den." Jeg sagde: "Nej."
Så sagde de: "Vi siger det."
Vi sagde: "Sladr I bare."
Jeg kiggede på bunden af skoen, hvor der var tegnet et hjerte.
Jeg kan huske, jeg tænkte: "Pis. Det skal væk."
Jeg fjernede et stykke.
De kaldte vores navne over højttaleren.
"Kom til kontoret."
Sagen er, at jeg altid har haft svært ved at indrømme...
Hvis jeg er midt i løgnen, er det svært for mig...
Det var svært at indrømme det.
Min veninde indrømmede det straks.
Hun sagde: "Jeg er virkelig ked af det. Her er skoene."
Men jeg var så stædig, at jeg sagde: "Nej, det er mine UGG-sko.
Det er mine."
Læreren sagde: "Din veninde afleverede skoene.
Aflever dem."
"Nej, det er mine."
Det var en stor fejl.
Jeg blev smidt ud fra Calabasas og endte på fortsættelsesskole.
Hun gik på Indian Hills High School.
Skolen bag skolen.
Eleverne fra Calabasas High gjorde grin med det.
Alle vidste, at gik man på Indian Hills,
var det sidste stop, før man helt droppede ud,
eller også havde man store indlæringsvanskeligheder.
Jeg tænkte: "Godt, så vælger jeg at gøre oprør.
Hvordan gør jeg bedst muligt oprør?"
Der kom Nick Prugo ind i billedet.
Han kom fra et middelklassehjem,
havde et dejligt hus i et et dejligt område.
Nick Prugo sagde, at han ikke havde mange venner.
Han ville passe ind.
Nick og jeg mødtes på MySpace.
Da han kontaktede mig, fortalte han mig om...
NICKS VEN
...at han var en outsider.
Nick var ved at erkende sin seksualitet, hvem han var.
Det var en del af grunden til, hvorfor jeg blev venner med ham,
for ingen af os var heteroseksuelle.
Jeg lukkede ham ind i min vennekreds.
-Hvordan gør jeg det? -Spørg hende.
-Hvordan? -Hvad gør man?
Men han fortalte ikke ret meget om skolen.
Han skammede sig over, at det var en fortsættelsesskole.
Allerførste gang jeg så Nick, så han mig faktisk ikke.
Jeg var på vej til time og...
Lærerne holdt dørene åbne, for eksempel til billedfag.
Han var til billedfag.
Jeg så ind og så ham sidde med bøjet hoved.
Det så ud, som om hans læbe var blårød.
Jeg tænkte: "Det er mærkeligt."
ØNSK DET IKKE - KÆMP FOR DET
Senere sad jeg i klassen, og pludselig
kom der en ambulance.
"Hvad pokker foregår der?"
Den nye dreng blev hentet,
for han er fuld.
Nogle af børnene sagde nogle grimme ting
om hans seksualitet, som de ikke vidste noget om.
De talte bare om hans tøj.
"Så du, hvad han havde på? Han ligner en..."
Grimme ord.
Kom nu!
Spark ham i nosserne! Gør det nu!
Han tog sporvognen hjem. Stoppestedet var på vej til mit hus.
Så vi endte med at gå sammen hver dag efter skole.
En dag spurgte jeg: "Vil du med hjem?
Du kan tage den næste sporvogn."
Han sagde: "Ja, det vil jeg gerne."
Vi gik ind på mit værelse. Jeg kom altid neglelak på ved bordet,
så der stod en masse neglelak.
Jeg skrev også altid mit navn på bordet.
Han begyndte at komme neglelak på.
Jeg kan huske, at jeg tænkte, at han bare var så sød.
Derefter blev vi bedste venner.
Vi talte meget i telefon,
og vi sms'ede.
Vi var meget afhængige af hinanden.
Nick spillede en stor rolle for mig.
Han viste mig en masse nye tips og tricks til, hvordan man er queen.
Okay.
Han lærte mig om contouring.
Han lavede mine øjenbryn
og lagde contour omkring min næse og kinder.
Jeg gjorde det samme for ham og kommenterede:
"Dit hår ser godt ud som skater,
når det redes til siden. Ja, tag sådan en hat på."
Det var meget uskyldigt i begyndelsen.
Det var uskyldigt og sødt.
Vi følte, at vi var meget særlige mennesker i denne verden.
Jeg oplevede endelig at passe ind.
Nick blev pludselig besat af Rachel.
Vi troede, vi var Nicks eneste venner.
Der var ikke andre. Han havde ikke et liv uden for os.
Men så nævnte han Rachel,
og vennerne betragtede hende som en dårlig indflydelse.
Har du mødt mine venner...
Han gik op i at feste, tage kokain og leve livet på kanten.
Hej, hvor er du fra?
Der var et mørke mellem Nick og mig.
Et uudtalt mørke, der bare eksisterede.
Vores chauffør.
Vi gik i byen med vores venner.
Ingen andre viste det mørke, som vi gjorde.
Vi sagde: "Hvis du er sådan, og jeg er sådan, må det betyde,
at vi ikke er så mærkelige, ikke?"
Vores venner var ikke lige så modige.
Vi gjorde ting
som at male en pistol sort og vifte med den mod folk.
Nogle virkelig syge ting, som vi burde være døde af.
Men vi smilede bare: "Slå os ihjel."
Okay.
Vi havde ingen frygt.
Vi kaldte os selv for Bonnie og Clyde.
Det gjorde os høje, for vi bar begge
på så dyb en følelse af ensomhed,
at det gjorde os høje at have hinanden.
"Hold kæft, jeg er heldig.
Ingen andre har en, der vil gøre alt for dem."
Vores kriminelle løbebane begyndte med, at vi tjekkede biler.
På vej hjem fra fester begyndte vi at rykke i bildøre.
Mange døre var ikke låst.
Nogle gange fandt vi penge eller andet.
Nogle af vores venner sagde: "Det vil jeg også.
Jeg vil med."
Nogle gange var jeg der ikke.
"Vi er ude og tjekke biler." "Jamen tak for invitationen."
Jeg oplevede FOMO.
Jeg tror, vi begyndte at løbe tør for ting at lave sammen.
Vi blev irriterede på hinanden,
fordi vi var sammen så tit.
Det skulle hele tiden være vildere og vildere.
Vi begyndte at tjekke postkasser.
Ideen bag postkasserne var,
at hvis postkassen var fuld, betød det, at de var bortrejst.
HEJ, EDEN!
JEG SKAL TIL JAMAICA I TO UGER.
Jeg skrev altid, hvor jeg skulle hen på mine opslag på MySpace.
Det tænkte jeg aldrig over.
Det var et uskyldigt og normalt opslag på de sociale medier.
Da jeg kommer tilbage til LA fra Jamaica,
kan jeg høre min mor råbe ad min far
om noget, der havde med penge at gøre.
Mine forældre er udlændinge... Mange, der har forældre,
der ikke er født i USA, vil forstå det,
men dengang stolede de ikke på det amerikanske banksystem.
De opbevarede penge i en kasse under sengen.
Min mor så på mig.
Hun så meget oprevet og fortvivlet ud.
Nogen havde stjålet mange penge fra dem.
Det var omkring 28.000 dollars i kontanter.
De tog min mors smykker og noget tøj,
og det ramte mig hårdt.
"Er nogen brudt ind og har taget så mange penge?
Hvem kan det være?
Hvordan kunne de komme ind i vores hus?"
Politiet kom og stillede spørgsmål.
De tog fingeraftryk, alt det.
Men de havde ingen spor.
Jeg kæmpede for at finde hoved og hale i det.
Jeg havde en liste over, hvem det kunne være.
Nick var altid øverst eller næstøverst på listen.
Nick, sig hej.
Jeg ville helst ikke tro, det var ham,
for han var min ven.
Først brød vi ind i tilfældige hjem.
Dernæst blev det kendisser.
KENDIS-HJEM
LUFTFOTOS - KORT - PÅ FERIE - SIKKERHED
Jeg giver ikke andre skylden.
Det er vigtigt for mig, at jeg tager ansvaret.
Men hvis vi skal være specifikke, så var det, da Nick fandt
hjemmesiden Celebrity Address Aerial.
Den viser samtlige kendis-adresser.
KENDIS-EJENDOMME KENDIS-ADRESSER
Han sagde: "Jeg har fundet guld."
"Hvordan fanden fandt du det?"
Det første indbrud var i 2008.
Det var Paris Hilton...
Jeg er bare lækker.
...der kom lige fra The Simple Life, og som var meget privilegeret.
Hun så ud, som om hun så ned på folk.
Jeg har hørt, at folk hænger ud i Walmart.
-Hvorfor? Hvad er Walmart? -Ingen anelse.
Hun udnyttede sin prinsesseagtige personlighed med den lyse stemme. Lækkert.
Lækkert.
Hun var kendt for sit tøj.
Hun havde en milliard Juicy Couture-sweatsuits.
Paris Hilton i UGG med Tinkerbell på armen.
Det billede ser jeg for mig.
Førhen var jeg dybt fascineret af Paris Hilton.
Jeg brugte navnet Eden Hilton på MySpace.
Jeg havde en internetsøster, der hed Amor Hilton.
Vi lod, som om vi var i familie med Hilton-familien
og lavede vlogs til min YouTube.
Ja, vi er Hilton-familien.
-Lad os være. -Hun...
-Hvad fik du? -Diamanter.
Hej, Paris.
Hun levede af at få penge for at være sig selv.
Jeg så det og tænkte: "Jeg stræber efter
at blive sådan."
De valgte Paris først,
fordi hun havde for mange ting til at bemærke det.
Det skulle afgjort være hende.
Går man ind i et kendishjem,
får man sandsynligvis en masse fede eller pæne ting at se.
OKTOBER 2008
Men på vej til Paris Hiltons hjem
føltes det, som om mit hjerte var ved at brænde ud af mig.
Nick og jeg sagde til hinanden: "Er dit hjerte
ved at sprænges?
For det gør mit.
Godt, vi fortsætter."
Vi opmuntrede hinanden.
Vi var i stand til det, fordi vi havde hinanden.
I spøg sagde vi: "Lad os gå hen til fordøren.
Mon nøglen ligger under måtten?"
De fandt nøglen under måtten.
"Vildt! Nøglen ligger under måtten."
Sådan kom de ind.
Inde i huset føltes det næsten som at være i en kulisse.
Det virkede ikke ægte.
Hvordan kunne det være så perfekt?
Bor folk sådan? Det er ekstravagant.
Der var hele tiden frygten for, at de kom hjem.
Vi skyndte os at tage, hvad fanden vi ville, så vi kunne komme væk.
Det var stressende og angstfyldt.
Men det udløste også adrenalin
og en gysen.
Jeg gør mit bedste for at være ærlig og sandfærdig.
Jeg var...
Før forbrydelsen blev begået, var det angst.
Efter forbrydelsen blev begået, var det adrenalin.
Efter forbrydelsen følte jeg mig høj og klar i hovedet.
Man vågner. Man er slet ikke søvnig.
Den følelse kunne jeg godt lide.
De tog til Paris Hiltons hus flere gange.
De første par gange tog de småting, der ikke blev bemærket:
Tøj, en taske, kokain eller hash.
Den ene gang
fandt vi en masse kokain. Den aften gik vi ikke i seng.
Vi var oppe hele natten og var totalt wasted.
Under hele forløbet tog jeg Xanax og var følelsesløs.
Jeg kunne ikke gå en hel dag uden at tage mindst en kvart pille.
Jeg havde altid mindst en halv pille på mig.
Og hvis du ikke havde det?
Så skændtes jeg med alle.
Mest min familie.
Hej.
Hej, far.
Hej, Shuna. Du er så sød.
Vil du i, far?
-Nej. -Vil du i?
Min far støttede mig altid, uanset hvad.
Men dengang satte jeg ikke pris på det.
Jeg gav min familie prædikatet en opløst familie.
Da Rachel var barn,
gik jeg nogle gange sammen med...
RACHELS FAR
...deres mor.
Vi gik også sammen, da vi blev skilt,
men for at skabe afstand imellem os gik Rachel i midten.
Hun holdt mig i den ene hånd og sin mor i den anden,
og sådan gik vi sammen.
Nogle gange sneg hun sig til
at føre min højre hånd
og min ekskones venstre hånd sammen, og så sneg hun sig væk.
Jeg boede sammen med Rachels mor i tre og et halvt år,
men i løbet af de tre og et halvt år
bad jeg om skilsmisse tre gange.
Det var en sindssyg proces, men til sidst var det slut.
Jeg opdrog Rachel og hendes søster sammen med mine forældre i Seattle.
Min bedstemor var indbegrebet af den perfekte bedstemor.
Hun smilede altid. Min bedstemor er mit idol.
Da Rachel var otte år gammel,
mistede jeg grebet om min økonomi.
Jeg er nærmest professionel pokerspiller,
og jeg er professionel, en spiller.
Måske betragtes det ikke som en profession,
men det var, hvad jeg lavede, og jeg oplevede modgang.
Jeg overdrog mine børn
til min mor, som tog sig af dem.
Jeg fortalte mig selv den historie,
at min far havde forladt mig, at han var alkoholiker,
at han var spiller, og at han ikke elskede mig.
Jeg kunne ikke forstå det.
Jeg har altid følt skyld over,
at jeg ikke havde en økonomisk situation, der tillod,
at jeg kunne bo sammen med dem.
Jeg troede, at de ville få det bedre i Calabasas.
Det viste sig ikke at være tilfældet.
Jeg kunne ikke lide min verden.
Ved at bryde ind i et kendishjem og prøve deres ting
kunne jeg leve i deres verden.
Paris Hilton siges at være fortvivlet,
efter en tyv gennemrodede hendes soveværelse.
Tyven stak af med smykker for to millioner dollars.
Flere berømtheder er ofre
for en bølge af indbrud i Los Angeles.
Audrina Patridge, kendt fra reality-serien The Hills,
Rachel Bilson, tidligere stjerne fra The OC,
De undersøgte, hvornår de unge kendisser var hjemme,
ud fra hvad de så på TMZ.
De sociale medier viste, hvor kendisserne befandt sig.
Optrådte Paris i en klub i Dubai?
Skulle Audrina til en åbning af TAO i Vegas?
De sagde: "Vedkommende er bortrejst.
Det giver os mulighed for at vurdere huset."
Det må jeg give dem.
Der var ingen andre før dem, der brugte de sociale medier.
Overraskende nok kan man mærke en persons energi.
Man kan mærke, når nogen er i et hjem.
Når jeg tog deres ting, fik jeg straks en følelse af at være magtfuld.
I samme øjeblik, vi forlod huset igen,
drog jeg et lettelsens suk.
Gudskelov, vi slap væk. Det er slut.
Så gjorde vi det igen.
På dette tidspunkt fik de flere involveret.
Der var Courtney Ames.
Jeg ville være hendes ven,
for hun var kendt i skolen for at være badass.
Hun var den pige i gymnasiet,
jeg blev skræmt af:
"Jeg bliver aldrig cool nok til dig."
Der var også Diana Tamayo, der var venner med Rachel Lee.
Hun var typen, der knoklede. Hun gik i gymnasiet,
hun passede sine brødre og familien, og jeg
førte hende ned ad den vej.
De andre ville være med, fordi de alle var venner,
og så deltog de i andre indbrud.
Via dem kom to mænd med i gruppen.
Roy Lopez og Johnny Ajar.
Courtney Ames var servitrice i Sagebrush Cantina.
Hun kendte Roy gennem arbejdet.
Hun fortalte ham: "Jeg har gang i noget.
Vil du være med?" Han sagde: "Ja, det vil jeg."
De skulle hjælpe med at sælge de ting,
som de unge stjal fra huset.
Rachel og Nick føjede flere til gruppen.
De har en flygtig ven, Alexis Neiers.
Hun elsker at tage på klub.
Arbejder som model.
Hun hænger ud med sin halvsøster-ven Tess Taylor.
Tess, Alexis og Nick får et tæt forhold,
Rachel var ikke glad for det.
Han mødte faktisk Alexis igennem mig,
For min vens kærestes bedste vens kæreste var Alexis.
Så hun var der altid.
Nick kom godt ud af det med Alexis.
De begyndte at hænge ud sammen bare de to.
Jeg blev ikke inkluderet.
Jeg var jaloux, fordi Nick fik en ny bedste ven.
Hun havde blå øjne og pænt hår.
Hun var lækker, og jeg følte, at jeg bare kunne skiftes ud,
at han kunne droppe mig og vælge de andre piger,
fordi de var mere cool end mig.
Men når vi stjal, var Nick og jeg stadig sammen om det.
Vi var stadig Bonnie and Clyde.
Da gruppen blev større, gik det pludseligt fra
at være bare ham og mig til at være et problem.
Det føltes meget farligt.
På det her tidspunkt følte jeg, at det var skidt.
Det er svært at forstå,
at når det var så slemt og skræmmende,
hvorfor vendte du så tilbage igen og igen?
Jo...
Jeg var glad for Xanax.
En af de virkninger, det havde på mig, var...
Den del, hvor jeg var høj, er meget sløret.
Ud fra beviserne at dømme
var indbruddene ikke motiveret af narko.
Vi vil gerne have svar på tingene.
Man vil gerne tro, der var en god grund.
Der må foregå noget.
Det er ikke dem,
det er deres barndom.
Psykisk sygdom, narkomisbrug.
Men mange børn vokser op i langt sværere omstændigheder, end de gjorde.
Jeg voksede op i langt sværere omstændigheder.
Jeg synes ikke, man kan sige, at det skyldes, hendes forældre var skilt.
Jeg tror, det er meget enkelt.
Jeg tror, at de ville have ting, som de ikke havde råd til,
men de var ikke villige til at arbejde hårdt.
Jeg ved det ikke.
At stjæle kan være en tvangshandling,
ligesom en spiseforstyrrelse faktisk handler om kontrol.
De misbrugte receptpligtig medicin.
Der foregik en anden mental proces
udover bare at sige: "Jeg vil have, hvad Paris Hilton har."
Det var unge med problemer.
De tilhørte ikke hovedstrømmen.
Racismen og homofobien, selv på dette privilegerede sted,
var på nogle måder værre end andre steder.
De ønskede desperat at være normale.
De havde alle deres grunde til, hvorfor de gjorde det.
For mig var det... Da jeg begyndte at se
Fast & Furious -serien, Ocean's Eleven ,
var de ikoner.
Sådan ville jeg være.
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg tænkte sådan, men det gjorde jeg.
Filmstjernen Orlando Bloom
fik stjålet nogle værdifulde ting.
Nogen brød ind i hans hjem i går.
ORLANDO BLOOM BESTJÅLET
Tyven slap væk med smykker og kontanter.
Orlando Bloom var dog ikke hjemme, da indbruddet skete.
Ifølge politiet var det ikke professionelle tyve.
Det var ikke en omgang Mission Impossible,
hvor der ikke er fingeraftryk og den slags.
Men ingen sagde: "Måske er det teenagere."
Hvad?
Da de unge fik fat i tingene, var der flere,
der var så skamløse, at de gik med dem:
"Ja, jeg fik den hjemme hos Paris."
Hvad er det sjove i at røve Paris Hiltons hjem,
hvis man ikke kan sige det til nogen?
"Jeg har været der to gange, tre gange."
Det var så uimodståeligt, at man overvinder
sit eget instinkt for selvbevarelse.
De gik med tøj, der var stjålet, og slog det op på sociale medier.
Andre ting blev solgt, for eksempel på Venice Beach.
Jeg solgte aldrig noget.
Jeg gav mange ting væk.
Hvad handlede Venice Beach om?
Hvad var det?
Jo, okay, så solgte vi.
Jeg solgte ting den ene gang.
Det var vist mig, der kom på ideen.
Jeg sagde: "Hvad, hvis vi tager til Venice,
åbner et tæppe og sælger tingene for 20 dollars?"
Folk flokkede til og spurgte: "Hvad er det?"
Vi svarede: "Det er en kopi. Den er ægte. Tag den bare."
Vi solgte alt på mindre end et kvarter.
En dag fik jeg en sms.
"Kors i røven, jeg tror, jeg kan se dig på TMZ."
Overvågningsbilleder fra Audrina Patridge
blev vist på TMZ. Alle så videoerne.
Jeg ringede til Nick: "Skynd dig at se TMZ. For helvede.
Det er noget lort."
Vi er omgivet af trusler. Nogen vil afsløre os.
Jeg tænkte bare: "Hvad gør jeg?"
Så jeg ringede til min far.
Jeg vidste, hun ville blive pågrebet før eller senere.
Jeg ville afslutte hendes forhold til de venner
ved at flytte hende fra Los Angeles til Las Vegas.
Rachel Lees far boede i Las Vegas, og hun var flygtet dertil kort efter,
at alting begyndte at gå i opløsning.
Min far fik mig ud af området, væk fra de mennesker.
Han sagde, jeg skulle studere, begynde et nyt liv.
Holde mig ude af syne.
Men der var en aften,
hvor mine venner ringede til mig.
De sagde: "Lad os tage ud at stjæle." Jeg var i Vegas,
men sagde: "Jeg er der om fire timer."
Jeg var meget manipulerende, og min far og jeg røg sammen.
Jeg er så heldig at kunne ryge hash med min far.
Men vi røg sammen,
og jeg rullede med vilje en stor joint.
Jeg ville ryge ham vind og skæv.
Vi sad sammen på sofaen
og så en koreansk dramaserie.
Jeg tændte for jointen, og vi røg sammen.
Efter det første sug lagde han den fra sig.
-"Jeg er færdig." -"Lad os ryge den færdig."
Han sagde: "Du ryger for meget.
Du har ikke brug for at ryge så meget, bare nyd det.
Ryg en lille og nyd den.
Hvorfor skal du være så høj?"
Jeg sagde til min far: "Jeg tager til Los Angeles.
Jeg vil være sammen med mine venner."
Han så på mig. Jeg glemmer det aldrig.
Hans øjne blev meget store. Det er svært at få en reaktion fra min far.
Normalt hæver han ikke stemmen, men det gjorde han nu,
og han råbte bare: "Nej!"
Jeg udnyttede det,
for han skulle føle sig skør.
Jeg sagde: "Rolig nu. Du flipper ud. Slap af."
Jeg sagde: "Jeg går nu."
Jeg prøvede at stoppe hende,
men jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle overtale hende
eller få hende til at ændre mening.
Jeg tog mine ting og en Xanax, og så tog jeg afsted.
Det lyder helt psykotisk,
men jeg led stadig af FOMO.
Da jeg ankom, var Nick der.
Der stod meget på spil, fordi der allerede var overvågningsbilleder af os,
og vi var rent faktisk meget tæt på at blive anholdt.
Der var en del af mig, der ønskede at slutte stærkt.
Her ser man overvågningsbilleder
fra skuespiller Lindsay Lohans hjem.
Lohan er bare et ud af ti ofre
for tyvenes næsten et år lange indbrudsorgie,
hvor målet var Hollywoods unge berømtheder.
Overvågningsvideoen fra Lindsay Lohans hus alarmerede politiet.
For man kan se fællestræk i Audrinas og Lindsays optagelser.
Men selvom de blev fanget på overvågning,
ville det alene ikke have været nok.
De var iført hættetrøjer. De dukkede hovederne.
Det var Nick Prugo, der samlede brikkerne.
Kort efter Lindsay Lohans overvågningsbilleder blev frigivet,
besluttede Nick og jeg at mødes.
Jeg satte mig ind på passagersædet i hans bil.
Jeg sagde til ham...
"Det, der sker, er virkelig slemt.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske med os."
Jeg lagde hånden på hans skulder:
"Men jeg elsker dig højt.
Jeg forråder dig ikke."
Indenfor 24 timer så jeg det i nyhederne.
Nick Prugo gik ind på politistationen,
aflagde tilståelse og afleverede tyvekosterne.
Nick var villig til at fortælle os det hele.
Han giver dem ikke bare de indbrud,
som vi efterforskede, men alle indbrud.
Ifølge myndighederne
var Brian Austin Green, Megan Fox og Ashley Tisdale også blandt ofrene.
Han gennemgik hvert eneste indbrud og sagde, hvem der var sammen med ham.
-Courtney... Tak, du er pragtfuld. -Jeg har dig.
-Nick ledede det. -Leder Nick ringen?
Vidste du, det var ham?
Jeg gjorde det ikke for Nick.
Jeg gjorde intet.
Narrede Nick dig til at være med?
Det hele er til grin. Det er...
Sig ikke noget.
Du tilstod, at du ikke manglede penge.
Er du okay?
Han forrådte alle,
men jeg var sikker på, at han ville beskytte mig.
På det tidspunkt var jeg i Las Vegas sammen med min far
og min bedstemor.
22. OKTOBER 2009
Nick ringede til mig om morgenen.
Efter hans tilståelse
gav det godt nok ikke mening at tale med ham,
men vi var stadig bedste venner.
Da jeg tog telefonen, var der ikke den sædvanlige stemning.
Det føltes underligt, for han sagde: "Jeg tænkte på noget,
og så glemte jeg fuldstændigt din fars adresse.
Hvad er det nu, gaden hedder?"
Jeg fortalte ham adressen,
og han sagde: "Nå ja, det er rigtigt.
Jeg ville bare vide det.
Jeg ringer senere."
Jeg sagde: "Okay. Farvel. Hav en god dag."
Idet jeg sagde det, så jeg bare sort, sort, sort.
Så blev der hamret på døren.
Nick forrådte mig.
Døren svingede op, som var det en bombepatrulje,
og de mange betjente nærmest væltede ind i huset.
Den første, der kom ind, greb fat i hunden og sparkede den,
og jeg... Jeg er ikke voldelig.
Det er jeg ikke.
Men jeg angreb ham lidt.
Jeg sagde: "Rør ikke min hund!"
De endevendte hele huset.
De gennemrodede min fars ting.
De tog 20.000 dollars i kontanter.
Det var mine penge.
De var til pokerspil.
De tog min bedstemors pels, fordi de troede, det var Lindsay Lohans.
De ville tale med hende.
Jeg sagde, at hun ikke taler engelsk.
Hun siger til mig på koreansk:
"Jeg kan ikke lide dem, tal ikke med dem."
Til sidst fandt de et ødelagt foto i...
De fandt et ødelagt foto
af en nøgen Paris Hilton i affaldsspanden på mit badeværelse.
Betjentene var lykkelige.
De sagde: "Nu har vi hende.
Vi har de nødvendige beviser."
Kriminalassistenten sagde til mig:
"Det er en gang stoleleg.
Vi har talt med dine venner,
og du er den eneste uden stol."
Rachel Lee blev anholdt i går.
En af Lees medtiltalte siger, at det var hende,
der foreslog, hvem de skulle berøve.
Lee bliver sigtet for besiddelse af stjålne ejendele i Las Vegas
og for indbrud i Los Angeles.
Præcis. Det er den 12.
Mange af mine kolleger ville gerne have haft den sag.
Alle var interesserede i at føre store sager, der var kendt fra medierne,
sager, der viser, at anklagemyndigheden stoler på en som advokat.
Jeg ville ikke have den, for det ville blive en gang rod.
De besluttede at tildele mig sagen.
Kan du fortælle os om anklagemyndighedens holdning?
Det er anklagemyndighedens holdning, at vi opmuntrer til en aftale.
Vi er åbne over for...
På grund af mediebevågenheden vidste jeg,
sagen blev gransket
både udenfor og i selve anklagemyndigheden.
Jeg måtte være forsigtig med, hvad jeg sagde
og hvor jeg talte om den.
Det kan vi ikke tale om. Andet har vi ikke.
Det første skridt er altid at kontakte efterforskningslederen
og tale om efterforskningen.
Hvem var efterforskningslederen?
Brett Goodkin.
"BETJENTEN"
Brett Goodkin har arbejdet for politiet i Los Angeles i seks år.
Brett Goodkin efterforskede Bling Ring.
Gik indbrudstyvene efter kendisser,
fordi de var fascineret af berømmelse?
Det er helt sikkert.
Efterforskningslederen, Brett Goodkin, lod villigt munden løbe.
Som journalist er det ikke mit job at bede ham om at holde kæft.
Tal du bare videre, kammerat. Det er fedt.
...normal berømthed...
Han var ansvarlig for hele efterforskningen.
Sigtelserne inkluderer villaindbrud
og besiddelse af flere skydevåben.
Jeg havde ikke haft kontakt med kendisser.
Jeg kendte ikke til verden.
Jeg kendte ikke til ofre med personlige assistenter,
der havde assistenter.
"Jeg skal tale med ofret.
Jeg kan ikke tale med deres assistent."
Hvor meget kontakt er der med kendisser?
En stor del.
Jeg rådførte mig med efterforskeren,
der havde haft kontakt med dem for at identificere
de stjålne ejendele, og jeg kommunikerede
så meget som muligt gennem ham.
Hun skulle håndtere en masse dumt lort.
Men det var ikke en dårlig sag.
Det var en stærk sag.
Vi fandt mange beviser.
Ud fra Nicks erklæring fandt de stjålne genstande
i de sigtedes hjem.
Der var genstande for flere millioner dollars.
Chanel-smykker, halskæder, tørklæder, den slags.
Masser af tøj og sko.
Rolex-ure fra Orlando Blooms hjem.
Smykker fra Lindsay Lohans hjem.
Marc Jacobs-tasker, en pistol fra Brian Austin Greens hjem.
De gik ind i Paris Hiltons hus,
hvor de ryddede hylden med smykker.
Folk var besatte af sagen. Da de unge mødte op
ved domhuset i Los Angeles,
mødte medierne talstærkt op,
lige fra tv-hold fra egentlige nyhedsmedier
til kendis-nyhedsmedier som TMZ.
-Indgår du en aftale, Rachel? -Kom nu.
Stikker!
Det er det rene kaos.
Courtney, må vi se tatoveringen?
Hvad fik du?
Det er LA. De unge vil være berømte.
Jeg er ked af mine handlinger.
BLING RING-MEDLEMMER UDTALER SIG
Jeg tager ansvar for mine handlinger.
Nick Prugo dukkede op i nyhederne.
Vi troede, at kendisser havde alt.
Alexis Neiers optog sit program.
Om lidt i Pretty Wild...
Jeg beklager, men vi tager dig af LA Fashion Week.
Hun var midt i et realityshow, Pretty Wild, der følger
en sjov, ukonventionel familie i Hollywood.
Nu tilslutter vi frekvensmaskinen.
Mens de optog pilotafsnittet,
kom alle de her Bling Ring-ting frem i nyhederne,
og Alexis bliver arresteret.
Endelig.
-Er du okay? Hvordan gjorde du det? -Jeg er okay.
Seerne sad klinet til skærmen ved sendetidspunktet.
Man ville bare se det.
-Hej. -Hej, skat.
Jeg shoppede i dag.
Folk var næsten lige så bekendt med hendes karakter som med Audrina
eller andre realitystjerner, hun berøvede.
Du og Tessa virker til at have
et liv, som mange teenagere bare kan drømme om.
Når alt kommer til alt, er vi sunde og nede på jorden.
Nancy Jo Sales, der skrev for Vanity Fair,
var ved at skrive en historie om Bling Ring-sagen,
og Alexis Neiers var hendes store interview.
Overskriften: De mistænkte brugte Louboutin.
Der er et billede af Alexis, hvor hun ser glamourøs ud.
De gav mig magasinet!
Men hvordan ved du det?
Det er det nummer, I piger er i.
Vildt, hvor er det fedt!
I en scene i Pretty Wild åbner de magasinet,
og tårerne løber øjeblikkeligt.
Hun sagde, jeg havde mine høje Louboutin på i retten sammen med tweed-outfittet.
Jeg havde ikke Louboutins på! Jeg havde lave, brune sko på... Møgso.
Hun hængte sig i en detalje, som Nancy Jo Sales havde skrevet,
om at hun havde høje Louboutin på i retten.
I virkeligheden havde hun et par lave Bebe-sko på.
Nancy Jo, det er Alexis Neiers...
Hun ringer til Nancy Jo Sales på medhør.
Familien sidder omkring hende og græder.
Hun siger: "Nancy Joe,
jeg ringer for at sige, hvor skuffet jeg er."
Familien siger: "Vi er skuffede."
Hun siger: "Mor, stop! Hver gang du begynder, må jeg begynde forfra!
Nancy Joe, jeg ringer bare for at sige..."
...hvor skuffet jeg er over din historie.
Det var latterligt.
Hav et godt liv. Farvel.
Jeg fik information om, hvem der brød ind,
fra artiklen i Vanity Fair.
HAN SOLGTE ORLANDO BLOOMS ROLEX-URE TIL JOHNNY AJAR
Nick indrømmer i et interview,
at han brød ind i en vens hus om sommeren før 10. klasse.
Det afgjorde det for mig.
TYVE FOR STJERNERNE
Jeg blev rasende.
Jeg følte, at han skulle pilles ned på en eller anden måde.
Men hvordan?
Jeg kontaktede flere nyhedsfolk
og journalister, som måske ville antage min historie.
Jeg kontaktede Ellen DeGeneres og John Quiñones fra What Would You Do?
Men jeg var ikke berømt.
Det generede mig, når jeg så billeder af Nick
og Bling Ring-gruppen på TMZ.
-Ingen kommentarer. -Okay.
Hvem er din yndlingsskuespillerinde?
-Angelina Jolie. -Angelina Jolie?
-Hun er lækker. -Men hun er ikke den næste på listen?
Helt ærligt, så kendte jeg knap nok Nick.
Jeg kender ikke andre, der er involveret.
Jeg tror, at folk opfatter Alexis
som Bling Ring, fordi hun var med i Pretty Wild.
Folk kendte hende bedre end Nick Prugo.
Men hun var faktisk knap nok involveret til sidst.
Frk. Neiers er sigtet
for en alvorlig forbrydelse, villaindbrud,
i Orlando Blooms hjem.
Forstår du sigtelsen?
Ja.
Hun deltog ikke i alle indbruddene.
Man mente, at hun var den mindst skyldige i Bling Ring.
Jeg kan ikke tale for Alexis, for hun ved, hvad hun har gjort.
I henhold til...
Hun indgik tidligt en aftale med anklagemyndigheden.
Hvad er hendes påstand?
Skyldig.
At indgå en aftale betragtes som at erklære sig skyldig.
Dommeren vil kende dig skyldig.
-Ja. -Ja.
Alexis fik prøvetid og 180 dages fængsel.
Johnny Ajar blev også adskilt fra sagen, fordi hans sag
involverede yderligere sigtelser.
De resterende tiltaltes sag er stadig åben.
Lad nu være.
Når vi skulle i retten, kom folk hen for at tale med mig.
Min mor, der er advokat, sagde: "Sig ikke noget.
Du skal forstå, at situationen
kan blive farlig."
Der ændrede det sig for mig.
Min oprørske side forsvandt.
Jeg blev meget føjelig.
Jeg gjorde, præcis hvad jeg blev bedt om.
Jeg tav.
Men det betød, at jeg ikke kunne forsvare mig selv.
Nick Prugo er en genert fyr, der kunne være ens nabo.
I hvert fald indtil han mødte en ung kvinde, der forandrede hans liv for altid.
Hans bedste ven, Rachel Lee,
er hjernen bag Bling Ring ifølge ham.
I medierne
bliver udtrykket "hjernen bag" nævnt.
Rachel Lee, hjernen bag, hovedmanden.
De tiltalte, der besluttede sig for at udtale sig,
begyndte at skabe det narrativ.
I situationen
var det altid Rachel, der førte an eller hjalp mig.
-Hvordan overbeviste hun dig? -Hun gik, jeg fulgte efter.
Hvor ofte planlagde I et nyt mål?
Når vi løb tør for penge, eller hvis Rachel ville have nyt tøj.
Jeg var oprigtigt bange. Rachel gik rundt i værelserne,
gennemsøgte dem og tog tøj til sig selv.
"Rachel er en møgso.
Hun ødelagde hans liv."
Som om jeg tvang de mennesker til at gøre det.
Jeg tænkte:
"Hvad?
Hvad fanden?"
Hvordan blev det så fordrejet?
Hvordan blev det så...
Hvordan kunne det løbe løbsk?
Jo mere jeg så ham, jo mere følte jeg, at jeg ikke kendte ham.
I retten sagde min advokat til mig:
"Lad, som om han ikke er der."
Anklagemyndigheden besluttede at fremstille sagen for en storjury.
Det krævede vidner i retten.
Hun skulle tale med alle managerne
for at få kendisserne i retten
ind gennem bagindgangen, og få dem til at vidne.
TMZ dækkede sagen ret omfattende.
-Får du alle smykkerne igen? -Paris
Ikke dem alle.
-Hvor meget tror du... -Stop.
Hvor lang fængselsstraf?
Ti år.
Er du blevet berøvet?
Nej, men natten er ung.
Jeg blev frataget min uskyld.
Det er en virkelig forfærdelig ting.
På samme tid...
Bekymringen var, at de ikke ville være medfølende.
De er rige kendisser.
Deres hjem er det eneste sted,
hvor de har et trygt privatliv.
At nogen var i deres hjem føltes som et overgreb.
Da jeg talte med ofrene, fik jeg bestyrket tanken om,
at det var den egentlige forbrydelse,
der blev begået: De blev frataget deres trygge sted.
Rachel Bilson og vist også Lindsay Lohan flyttede fra deres huse.
De følte sig aldrig trygge der igen.
Jeg forstår ikke, hvordan folk stadig kan tro:
"I bad selv om det.
Vil man være berømt, ved man, hvad man går ind til.
Er man rig og berømt,
skal man finde sig i alt."
Det er krænkende. Det handler ikke
om de materielle ting, de tog, for de er flygtige.
Da jeg havde indbrud, fik jeg ondt af mine forældre,
mere end af mig selv.
Især min mor.
I det øjeblik ændrede meget sig
i forhold til min mors angst.
MIN FØDSELSDAG
De bebrejdede mig det.
Ikke før næste år.
Du filmede mig ikke.
De sagde, at havde jeg ikke været på MySpace
eller lagt hele mit liv ud på YouTube,
var det ikke sket.
Jeg begyndte at internalisere skyldfølelsen,
og så projicerede jeg den ud på alt, hvad jeg kunne
ved at være vred og fuld af mistillid.
JEG SMADRER NICK PRUGO
HVIS JEG MØDER HAM IGEN.
HAN ER SKYLD I SÅ MEGET LORT
Storjuryen rejste tiltale for samtlige anklagepunkter.
Hvad er hr. Prugos påstand?
Ikke skyldig.
Diana Tamayo?
Ikke skyldig.
Roy Lopez?
Ikke skyldig. Han afviser alle påstande.
Tak.
-Courtney Ames? -Ikke skyldig.
Erklærer sig ikke skyldig...
Kort efter tiltalen
blev jeg overflyttet fra Central Trials 11 til bandeenheden
og forlod således sagen.
Jeg fik sagen efter storjuryen
med Nick Prugo, Rachel Lee, Courtney Ames,
Roy Lopez og Diana Tamayo.
Det var en god sag.
Sarika gjorde det godt.
Hun havde mange fysiske beviser af høj værdi.
Vi skulle finde ud af, hvad der var stjålet
hvorfra og hvornår.
Det var lidt kompliceret, for det forlød,
at der muligvis var genstande i Las Vegas,
som Rachel Lees far havde begravet i ørkenen.
Jeg spurgte min far:
"Hvis du ville skaffe stjålne ejendele af vejen..."
Jeg vil bare gerne kende folks psyke.
Jeg spurgte ham: "Hvad ville du gøre, hvis du havde
stjålne ejendele?"
Han sagde: "Jeg ville begrave det midt i ørkenen."
Det fordrejede Nick til:
"Rachels far sagde, vi skulle begrave alt i ørkenen."
Jeg kan bedst beskrive det
som et rygte, vi ikke kunne bevise.
Men hendes fars naboer sagde, at de havde set ham ude i ørkenen.
Spekulationen gik på, om han var der
for at begrave ejendele, der aldrig blev fundet.
Som forælder ønsker jeg ikke, de bliver pågrebet.
Det er bedst at skille sig af med beviserne.
LUKSUSTING BESLAGLAGT
Mit navn blev citeret i omtalen.
Jeg havde intet at gøre
med at skjule varerne,
men jeg var...
Jeg blev ham, der blev spurgt om den sag.
Jeg opgav mine egne forretninger,
og jeg forsvandt.
Jeg blev i Korea i tre år.
Først tilbød de mig en aftale på 11 år.
Vi var på advokatens kontor, og da advokaten sagde det,
fik min mor, der sad i stolen, et hjerteanfald.
Hun sagde: "Elleve år. Umuligt.
Hun er kun 18 år gammel, hvordan er det muligt?"
Jeg tænkte: "Men jeg begik forbrydelsen."
Bare fordi jeg voksede op i Calabasas,
og det var min første forbrydelse,
skal jeg jo stadig
betale for det.
Jeg beregnede min alder: "18 plus 11.
Så er jeg stadig ung, når jeg bliver løsladt."
Jeg sagde: "Okay."
Min advokat sagde: "Nej!
Vi skaffer dig en bedre aftale."
Jeg sagde: "Jamen er det sådan, er det sådan."
En uge eller to senere bad min advokat mig komme.
Han sagde: "De tilbyder dig fire år."
Jeg sagde: "Okay."
25. OKTOBER 2011
Det er det øjeblik, jeg er flygtet fra, siden jeg var 14.
Nu indtræffer det endelig.
Da dommeren afsagde dom, mærkede jeg et stød i hjertet
i samme øjeblik.
Jeg tænkte: "Heldet er sluppet op."
Det var et alvorligt øjeblik.
Man ved, hvad man gjorde.
Man ved, om det var fire år værd eller ej.
Rachel var nok den kloge. Jeg ved det ikke.
Hun involverede sig ikke.
Hun tog imod dommen. Tog det som en mand og gik.
-Eller som en kvinde. -Præcis.
Rebecca Ahn, du kendes skyldig i fire tilfælde
af indbrud i villa.
Du idømmes fire års fængsel til 800.000 dollars.
Der er stadig unge fra Bling Ring-sagen,
der endnu ikke har modtaget en dom.
Sofia Coppola beslutter, at det er så fascinerende en historie,
at hun vil gøre den til en spillefilm.
De optager den i LA.
Jeg spørger, om jeg må besøge settet.
De inviterer mig,
jeg taler med Sofia Coppola og siger:
"Jeg har hørt, at du betaler Alexis Neiers
for at være konsulent på filmen."
Det interesserede mig,
for det var jo problematisk,
at hun er bogstaveligt talt tjener på sin forbrydelse.
Jeg spurgte Sofia Coppola:
"Hvordan var Alexis?"
Hun svarede: "Hun var til hjælp,
men det var Brett Goodkin også."
Det handler om en fascination af berømtheder.
Jeg spurgte: "Betjenten fra LA?"
Hun sagde: "Ja, han er teknisk rådgiver.
Han er konsulent på filmen.
Han lavede en cameo, hvor han satte håndjern
på Emma Watson."
-Slip mig. Hold nu op. -Flyt hende.
-Du skal holde op. -Jeg vil tale med min mor.
Hvad laver I med min datter?
Jeg ringede til ham:
"Jeg rådgiver bare om procedurer.
Ja, jeg lavede en cameo,
men jeg er ikke Bruce Willis."
Han sagde, at han fik $5.000 eller $6.000. Han kunne ikke huske det.
Jeg ringede til politiet
og til anklagemyndigheden.
LA Times ringede og spurgte:
"Hvad tænker du om,
at betjenten arbejder for Sofia Coppolas The Bling Ring?"
Vi anede det ikke.
Vi lavede et fælles opkald til betjent Goodkin
for at høre, om det var tilfældet.
Han benægtede det først.
Vi fortalte ham, at LA Times havde ringet:
"Ja, jeg arbejder,
men jeg får ikke ret meget for det. Jeg er bare..."
Forsvarsadvokaterne indstævnede lønningslisten
fra Sofia Coppolas produktionsselskab.
Det viser sig faktisk, at han fik $12.500,
og at han ikke havde informeret politiet.
Han havde heller ikke informeret anklagemyndigheden.
Man kan ikke arbejde på en film om nogle forbrydelser,
når sagen stadig er åben.
Det er berømmelsens vortex.
Børn uden straffeattest,
der vil bryde ind i kendis-hjem.
Min betjent, der vil være berømt eller sådan noget.
Den efterforskende betjent
skal vidne meget under retssagen.
Ens troværdighed har stor betydning.
Når først man har løjet for anklagemyndigheden, er den ødelagt.
Derfor vil han tydeligvis ikke kunne vidne.
Da jeg opdagede,
hvad der foregik i kulissen med Brett Goodkin,
og hvordan det påvirkede sagen, blev jeg skuffet,
for da jeg forlod sagen,
forløb alting
ifølge planen, helt som det skulle.
Alle ville have fået en fængselsdom,
men Brett Goodkin ødelagde sagen. Beklager, Brett.
Vi måtte informere forsvarsadvokaterne.
Dommeren sagde:
"I bør skrive et takkekort til Brett Goodkin,
fordi han lige har reduceret straffen i høj grad."
Det endte med, at Nick blev idømt to års fængsel.
Alle andre blev idømt prøvetid.
De var heldige.
Jeg tænkte: "For pokker,
det er sygt. Vores system er sygt."
Hvordan kan jeg være hovedmand? Jeg mødte aldrig Roy.
Når Alexis og jeg ikke var venner?
Jeg har ikke medfølelse med dem.
Politiet hævder, at den påståede hovedmand Rachel Lee
går med Rachel Bilsons halskæde.
Nick Prugo var ikke den eneste, der sagde,
at Rachel Lee anførte det.
I mindst en af videoerne
ser det ud, som om Nick følger efter hende.
Det begyndte med Rachel Lee. Nick Prugo gik med.
Vi var der ikke, så vi er ikke sikre.
Var det Rachels idé? Var det Nicks idé?
Fordi Rachel holdt sig ude af rampelyset
og ikke kunne afvise den ide, at hun stod bag,
hang den ved.
Når folk tænker "Rachel Lee," tænker de hovedmand.
-Ja. -Så det er...
-Jeg ved det godt. -Det er aldrig blevet modbevist, vel?
Nej.
Jeg tror ikke på, at Rachel pressede Nick til noget som helst.
Den historie fungerer godt for ham.
Men han var et selvstændigt menneske.
Han bestemmer selv.
Ville han ikke gøre det, havde han sagt det.
For mange af dem, der var involveret i Bling Ring,
var det en engangsfornøjelse.
For mig og Nick var det en gentagen handling,
så hvis nogen var hovedmanden,
var det ham og mig,
for vi tog lige stor del i det.
Han og jeg var begge
lige aggressive og lige passive.
TIL SALG
Før jeg kom i fængsel, boede min mor og jeg i en lejlighed.
Pengene var brugt
på advokater og den slags. Der blev sparet overalt.
Jeg ledte efter noget på værelset,
og så fandt jeg en pose,
hvor der var en håndfuld Xanax.
Den dag i dag
ved jeg ikke, om det er sandt eller ej,
men jeg tog en og skyllede resten ud i toilettet.
Jeg tænkte: "Nu er det slut. Du køber aldrig Xanax igen."
Da jeg meldte mig til afsoning,
gik vi hen til portvagten.
Det var
det typiske billede af en fængselsindgang
med pigtråd øverst på hegnet.
Vagten så på mig og sagde:
"Velkommen til fængslet."
På det tidspunkt boede min bedstemor i en ældrebolig,
fordi min far var blevet rådet til at flytte til Korea.
Ingen kunne passe hende.
En aften førte en fængselsbetjent mig ind på kontoret
og sagde: "Sid ned.
Jeg har en e-mail til dig. Jeg har læst den."
Min bedstemor var død,
mens min far var i Korea og jeg sad i fængsel.
Da min far kom tilbage til begravelsen, og han besøgte mig,
sagde han: "Min mor døde alene på grund af dig."
Jeg sagde: "Ja."
Han sagde bare til mig:
"Det vil tage mig lang tid at tilgive dig."
Jeg sagde: "Okay."
Men han kom stadig og besøgte mig, og behandlede mig stadig som sin datter.
Da du sad i fængsel,
blev jeg også straffet.
Ja.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg som far kunne gøre dit liv bedre,
for du var for forkælet.
I Las Vegas, hvorfor lyttede du ikke til...
Når jeg sagde nej?
Når jeg råbte: "Nej!"
Jeg sagde bare: "Nej!"
Du må da have forstået budskabet fra det udtryk.
Jeg tror, at jeg ignorerede det bevidst.
Du havde ikke plads til mig. Du var alt for selvoptaget...
-Ja. -...sammen med din ven.
Jeg vil spørge om noget.
Fra den pige i Las Vegas og til nu, tror du så...
jeg har udviklet mig?
Det ved jeg ikke.
Du har nok ændret dig fysisk,
og du klarer dig godt, men kærlighed, lykke...
Du skal udvikle din egen definition på det nu.
Tredive dages fængsel for hensynsløs kørsel.
Tredive dages fængsel for første tilfælde af spirituskørsel.
Tredive dages fængsel for andet tilfælde af spirituskørsel.
Det er 90 dage i fængsel.
Overvågningsvideoen fra smykkebutikken,
hvor Lindsay angiveligt stjal en halskæde til 2.500 dollars.
Reality-tv-stjernen Alexis Neiers,
der er fængslet for Bling Ring-røverierne,
hævder, at hun kunne høre Lohan græde i sin celle.
Berømmelse er ofte flygtig.
Kendisser er bare mennesker,
og de er lige så glade og lige så ulykkelige som enhver anden.
Som barn ønskede jeg brændende at blive berømt.
Jeg gik i skole i Los Angeles,
fordi The Hills blev vist i tv dengang.
At bo her var som at bo i et mekka.
Jeg kunne endelig besøge de steder, som der blev talt om.
Da jeg ankom, indså jeg,
at selvom man er her, er der en konstant...
Ingen er tilfreds.
Jeg voksede op i LA, men jeg er ikke en...
Jeg er ikke fascineret af berømtheder.
Hør.
Snoop Dogg optog Gin and Juice tæt på mig.
Fik jeg hans autograf? Klart.
Men jeg er ikke autografjæger.
Jeg vil ikke fotograferes med kendisser.
Der findes folk, der er ligeglade med,
at der er kameraer overalt.
Jeg er ikke en af dem.
-Vil du være berømt? -Ja.
JEG VAR ET AF DE FØRSTE OFRE
JEG OPNÅEDE ALDRIG RETFÆRDIGHED.
Min familie opnåede aldrig retfærdighed.
Myndighederne fik os til at tro,
at der ikke ville komme noget ud af det.
Vi kunne intet gøre ved det.
Corvette, Corvette
Det er det ikke.
Corvette, Corvette
Jeg har altid følt, jeg burde drage nytte af det.
JEG LÆRER FAMILIEN AT DANSE
Corvette, Corvette Hopper blandt...
Det kommer i bølger.
Til tider føler jeg, at hvis jeg skal have et mærkat,
skal det ikke være som professionelt offer.
Men samtidig kunne resultatet blive en velsignelse,
hvis jeg styrede det i den retning.
Jeg har ingen benzin og ingen venner.
Omkring marts 2020
ville jeg øge min tilstedeværelse på de sociale medier.
Mine videoer blev ikke set.
En dag indså jeg, at jeg havde screenshots
af Nicks beskeder. Jeg havde lagt beviser
på Facebook før,
som jeg kunne samle og lægge op på YouTube.
Forhåbentligt ser flere det.
Jeg fortalte hele historien.
...jeg løb ud fra mine forældres værelse:
"Hvem døde? Hvad skete der?"
Jeg hører bare: "Hvor er pengene?"
Det blev populært, og så...
Her er Eden Hilton.
Edens kanal har en sindssyg historie
om Bling Ring, som I bør se.
Det her er hans historie.
Teamet hænger ud...
Flere begyndte at kontakte mig.
Det genåbnede sagen for mig
på en anden måde end før.
Retfærdigheden skal ske fyldest.
Sker det ikke, råber jeg højt.
Jeg hader ikke Nick længere.
Vi talte sammen for nylig.
Jeg ønsker ikke at ødelægge hans liv.
Han bliver aldrig inviteret ind i mit hjem, men jeg ville måske
spise sushi sammen for at få en snak med ham.
Det, jeg egentligt ønskede,
mere end at få pengene igen eller at blive berømt,
var en undskyldning fra Nick og Rachel.
Folk blev sårede.
Ikke fysisk, men følelsesmæssigt, og det er endnu værre.
Det er stressende at tænke på fortiden,
for det ligger langt fra den, jeg er i dag.
-Det er faktisk ret foruroligende. -Hvad foruroliger dig?
Helt ærligt, så tror jeg, at jeg var sociopat.
Jeg var ligeglad med alt og alle.
Mit første stolte øjeblik kom på et brandkursus.
Der er kun 86 kvindelige fængselsfanger i hele amtet,
der arbejder i Malibu Conservation Camp 13.
Det er et fælles projekt for Kriminalforsorgen
og brandmyndighederne,
der skal hjælpe med at rehabilitere indsatte.
Vi samarbejdede med brandvæsenet i Los Angeles.
Vi var en del af fællesskabet.
På brandkurset fandt jeg mig selv.
Jeg var også sammen med kvinder, der ville være bedre
og skabe ændringer deres liv.
Alle på brandkurset gjorde hinanden stærkere.
Det var det perfekte sidste stop.
I den sidste uge, før jeg blev prøveløsladt...
Der er en tradition i fængslet,
at man giver sin formue videre til dem,
der tog sig af dig, mens du var der.
Jeg tog alt, hvad der var i mit skab,
og jeg gav det til mine venner. Der var mad og kropsplejemidler.
Jeg gav alle mine ting væk.
Det lød: "Lee, du skal på kontoret."
Det betyder, at man løslades.
Når nogen bliver prøveløsladt,
stiller alle sig op ad hegnet,
hvor de kan se, når man går.
Alle pigerne heppede på mig. De var glade på mine vegne.
"Hav et godt liv." "Jeg vil ikke se dig her igen."
"Ser jeg dig her igen, får du røvfuld."
"Lee, du er så død, hvis du kommer tilbage."
Jeg sagde: "Stop nu, venner."
Min mor og min stedfar havde balloner, hvor der stod: "Velkommen hjem."
Min mor sagde: "Kom og se dit værelse."
Jeg sagde: "Hvor er det flot." Det var tomt.
Men der lå en madras på gulvet, og jeg havde min kasse fra fængslet.
Jeg kan huske følelsen.
Det er alt, hvad jeg har brug for. Jeg har ikke brug for andet.
-Hej. Velkommen. -Tak.
Jeg kan godt lide farven.
-Farven er fin. -Sennepsgul.
Jeg har prøvet at få nye venner,
men jeg har nogle traumer.
Når jeg ser tilbage på dengang, hvor Nick og jeg var venner,
smuldrede vores forhold fra den første dag.
Jeg synes, han er farlig.
Det, jeg siger nu, er meget ekstremt.
Men det er min sandhed.
Jeg føler mig som et af hans ofre.
Jeg føler, han...
Jeg var den perfekte i forhold til,
at han kunne sætte kløerne i mig...
Der er kun en scene fra den film,
som jeg aldrig vil glemme.
-Jeg elsker din skjorte. -Tak.
Da min karakter går ind på skolen,
er det i slowmotion, og vinden blæser i hendes hår.
Nicks karakter er fortællerstemmen,
og han siger:
Jeg elskede hende som en søster. Det gjorde situationen svær.
"Jeg elskede hende som en søster.
Kunne jeg gøre det om, ville jeg ikke have gjort hende noget."
Jeg kan huske, at da jeg så den scene,
vidste jeg, at det var en besked til mig fra ham.
Men jeg lukker ham aldrig ind i mit liv igen.
Har I ikke fået nok nu?
Undskyld.
Dengang, hvor alle udtalte sig til medierne,
stolede jeg ikke på mig selv, for jeg vidste ikke, hvad der var...
Jeg har ikke styr på min historie.
Der er mange huller i min historie.
Tror du, at du lyver nogen gange
-ved et uheld eller ubevidst? -Ja, det gør jeg.
Jeg tager mig selv i det, og det er tåbelige løgne.
Alle medlemmerne af gruppen
har hver deres sandhed
deres egen.
Er det ulovligt?
Alexis.
Det er et fodaftryk i tiden. Det er der for evigt.
Men nu finder jeg endelig ud af, hvem jeg virkelig er.
Det tror jeg i det mindste.
Tekster af: Karen Dyrholm