Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Готова?
Так, здається, все спакувала.
А квитки на літак узяла?
Патріку, я лечу отримати нагороду, а не до типа, який мене зрадив.
Так і є.
А кур'єром її вислати не можуть?
Я дуже радий, що ти втілюєш свої мрії.
Я знаю, що люди всіляке говорять.
І що? Нехай говорять. У Підгаллі завжди пліткують.
І кому яке діло?
Я дзвонитиму щодня.
Що ти кажеш? А різниця в часі?
Мені це… без різниці.
А зворотній квиток узяла?
Я ж казала: його там не буде.
-А мав бути? -Боб?
Якщо ти не сховала квиток далеко, то вже перевір.
Їдемо вже?
То чого стала?
Америка не в іншому кінці світу. А три дні — не вічність.
Три дні?
Тиждень, Патріку.
ЗАКОПАНЕ
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
ПРИБОРКАННЯ НОРОВЛИВОЇ 2
АБО БАГАТО ГАЛАСУ НА РІВНОМУ МІСЦІ
ПЕРЕГОНИ НА САНЯХ
Вітаю, панове.
Друге місце — це непогано.
Третє — теж на п'єдесталі. Але скажу я вам, вам поталанило.
З моєю «Золотою стрілою» ви не маєте жодних шансів.
І де ж та твоя стріла?
У майстерні.
За два тижні ви матимете шанс зустрітися із чемпіоном.
І хто ж він?
Зі мною. З новим ґаздою.
Який же ти ґазда без жінки?
Так, дуже смішно.
Бачите? Дурнів — хоч греблю гати.
-І як там? -Що?
Вони сильні, але проти чемпіона не мають жодних шансів.
-Наступного разу на п'єдесталі буду я. -Так!
Швагре, ти завжди можеш на мене розраховувати.
Знаю.
Завжди!
Годі!
Їдуть!
Агов!
Їде, як справжній ґазда!
З нього ґазда, як із козячої дупи — сопілка.
-Кажеш, мій Франек не вміє водити? -Глянь, як він тримає віжки.
Він ніколи не переможе.
Якщо він так везтиме нашого внука на хрестини…
Доведеться найняти фурмана з Морського Ока.
Подумай.
Час ще є.
Ще люди дізнаються — от сорому буде! Хрестини доведеться скасувати.
Або Кася з Патріком, або ніхто. І крапка!
-Іди сюди! -Панове, тримайте дистанцію.
-Я сказав: «Дистанцію». Чорт! -Іди сюди!
-Ні. -Іди сюди!
-Ні!
Не плач!
-Не хвилюйся! Вона повернеться! -Благаю! Серйозно…
Ти мені око вибереш!
Починається.
Що починається?
Пекло!
Люди вже починають базікати.
Ти чув, щоб хтось щось базікав?
Слава Ісусу Христу!
Слава навіки Богу!
Слухайте, серйозно…
Заберіться! Я йду звідси. Відпустіть!
Ну, і як там із хрестинами?
А а що з хрестинами?
Чув, що ви їх скасовуєте.
То все-таки не скасовуєте?
Ніхто нічого не скасовує.
Я плітками не цікавлюся,
але кажуть, що Кася летить в Америку, за того Боба віддаватися.
То все-таки скасовуєте.
Ти мав тримати язика за зубами.
Ти щось комусь сказав?
-Я сказав? -Та ж не я! Ти!
-Ти сказав! -Я сказав?
Ти так горлав, що тебе до Кракова було чути.
Чия це хата?
Діда Яся!
У 1970-х він привозив сюди спортивні костюми й долари з Австрії.
-Криївка бариги. Ідеально. -Ні! Контрабандиста!
Потім він працював над шасі космічних кораблів у НАСА
й вигадав таке, що замість трьох дротиків, вони літали на двох.
За це йому дали космічну пенсію.
Космічну.
З моєю майбутньою пенсією, мене теж зі світу зведуть, тільки не в космос.
Тому нам потрібна власна справа.
Це місце ідеальне.
Уже ні.
-Тут був ведмідь. -Що? Вони сплять до весни.
Вочевидь, прокинувся.
Ні, це бабак — не більше, не панікуй.
Бери ті коробки.
А Маріла знає про новий склад?
Звичайно, вона сама сказала мені його знайти.
А зі старим що не так?
Цей товар безцінний. У старому складі було небезпечно.
Горянин плюс карнавал, плюс літворувка…
-Допетрав? -Ні.
Так.
Що? Ви з Ягодою вдома сірники від дитини теж не ховаєте?
-Ні. -Бачиш? Бери.
-Починається. -Так більше не можна.
Як можна…
Клятий ґазда з Варшави.
Вацек, візьми слухавку!
Не візьме. Він зранку повіз клієнта кататися на лижах.
Клієнта. Знаю я, що то за клієнт.
Залиш вас на секунду — і вже за спідницями бігаєте.
Я знайду цього поганця.
-Кася тобі дзвонила? -Написала, щойно приземлилася.
-І це все? -Що «все»?
-Я пішов. -Отже, починається.
Що починається? Вона зайнята.
Цікаво, чим це?
Зустрічами, нагородженням…
А кращого алібі вона не могла вигадати? А якщо вона там у гречку вскочить?
Не вскочить!
Америка в іншій півкулі. За океаном жінки втрачають голову.
Але ти, швагре, не хвилюйся. Вона не дзвонить — подзвони ти.
Та йди до біса!
Не вигадуй, швагре. Я все бачу. Дзвони.
Яка краса!
-Коли вони будуть готові? -Як тільки, так і зразу.
Шкода, що вони нікуди не поїдуть.
Як це — «не поїдуть»?
Поїдуть, на перегонах.
А, може, цей, трохи прокачаєш їх перед перегонами?
Слухай.
Для особистого користування, може, й міг би,
але для перегонів — це незаконно.
-Боже помагай! -Боже помагай!
Сани продаєте?
Я б купив, якщо щось.
Що, бачу, не дзвонила?
Кажуть, що ні.
Не знаю, про що ви.
Усі вони однакові.
Обіцяють, обіцяють…
То скільки?
Коли вони будуть готові?
Як тільки, так і зразу.
-Будуть. -Коли будуть.
Шкода хлопця.
Не минуло й року, а вона вже йому й роги наставила.
Що завгодно.
ГОТЕЛЬ «ВЕСТЛЕЙК».
ПАТРІК
Алло, Патріку, щось трапилося?
Ні.
Крім того, що я весь час сиджу вдома сумую за тобою, об'їдаюся чипсами,
переглядаю всі частини «365 днів»,
щоб дізнатися, чи повернеться вона до нього, чи ні.
Повернеться.
-Ти його дивилася? -Я в ньому грала. Послухай.
Зараз п'ята ранку.
Вибач, я забув.
Просто ти мені не дзвонила, тож я вирішив…
Перевірити мене?
Але ж ти мені довіряєш.
Довіряю. Звісно, що довіряю.
Агов, ґаздо,
хіба ти не мав би зараз бути на роботі?
А я мала б спати.
Мене запросили на телешоу. Мені треба виспатися.
Вразь їх, кохана.
Я мушу йти. Па-па.
Псих.
Так!
І права, і ліва, і тепер разом.
Невеличка розминка перед балом Білих ведмедів.
І ще, і раз, і…
Вацеку, швидше, нам треба поговорити!
Я на тебе чекаю!
Ще, і ще. І відштовхуємось.
Ворушися!
Даруй, Монічко,
але мені треба з другом поговорити.
Обов'язково бути таким нахабою? Де твої манери?
Манери — це махати дупою перед паніями з міста?
Я до клієнта завжди передом стаю.
В таких рейтузах — як може бути інакше?
-Виникла проблема з хрестинами. -Я ж казав, що твоя сестра, як та граната.
-Проблема зі швагром. -Що?
-За ним треба наглядати. -Чому?
Дівки до нього так і липнуть. А він їй не дзвонив.
А мав би дзвонити?
Боюся, щоб він знову голову не втратив.
Звісно, що втратить.
Він із Варшави. Убрався, як ми, але гідності горянської не має.
Слідкуй за язиком! Він мій швагро.
То як, допоможеш?
Зачекай, мені тут треба дещо владнати. А потім — я до твоїх послуг.
Пані, перепрошую, вже віддаю вам свого друга.
Дякую вам за терплячість!
Як тобі мої манери?
Монічко, підійдеш?
Поїдемо в той бік.
-То бувай. -Гаразд. Добридень.
Гаразд! І права, і ліва. Раз і два.
І раз, і два.
Ну ж бо!
Дай цьом!
Стіло офіційно зараховане,
але ти казала, що буде екстремальніше.
Буде, коли ти побачиш 30-метрову хвилю.
-Власне, Веро. -Знаю, так.
Спочатку твій лижний тур по пагорбах, а потім — моя Португалія.
Ми не мусимо їхати туди.
Гаразд, ходімо.
Ні. Спочатку невеличкий сюрприз.
Ненавиджу сюрпризи.
То полюбиш. Давай! Прошу дуже.
-Гаразд. -Уперед!
Щось мені це не подобається.
Потягаємося?
-Гаразд! -Ти!
Я перша!
Овва! Як?
-То як? Подобається? -Ні.
-Що? -Я жартую.
Тільки не смійся, бо це серйозне питання.
-Я мало не купилася. Ти виграв. -Ні. Я ніколи не говорив серйозніше.
-Каспере… -Ти вийдеш за мене?
Ти мене розігруєш?
Серйозно?
Так.
Але зробимо все по-своєму.
Лише ми вдвох і якийсь понурий тип у РАЦСі, який жодною мовою не кумекає.
-Десь у дорозі. Може, в Португалії? -Так.
Що таке?
Ми ж поїдемо туди.
Назаре, наша мрія.
Найбільша хвиля у світі. А остання коли? В лютому.
Наступного року.
Ти жартуєш.
Ні, Каспере, ти погодився.
Та робота важлива. Для нас це велика можливість.
Для нас?
Каспере, для нас?
Не можу повірити.
Але… що мені тоді робити?
Протирати штани у твоїй норі, і що? Котів годувати?
-Веро, послухай. -Ні, Каспере.
-Ні! -Зачекай!
-Веро! -Облиш мене!
Веро!
Агов!
-Що ти робиш? -Іди сюди.
Іди сюди. Ти все зіпсував!
Чудово!
Дорогі панки, хіба не краще сфотографуватися з оригіналом?
А ви оригінальне вбрання одягнете?
Оригінальне вбрання — лише для вогнища.
-Вільні місця ще є. Ласкаво просимо. -А гостей викрадатимуть?
Дорогі панянки.
Чи горянина питають, чи буде сніг?
-Ні. -Так.
Приєднуйтеся.
-Записуй! -Гаразд.
Гарна погода сьогодні, правда?
Будь ласка, за рахунок закладу по келиху місцевої літворувки.
Щоб вдало почати день.
-Дякую. -Дякую.
-Що привело вас у ці краї? -Дослідження для наукової роботи.
Ми вчені. Я докторантка, Пола, а це моя асистентка, Йола.
Йола, Пола. Патрік.
Йоло, будь ласкава й додай до нашої роботи підпункт:
«Психо-біо-культурна традиція пиття».
А що за робота?
«Карнавальні традиції й групові звичаї Підгалля».
Усе населення: місцеві, туристи, чоловіки.
Чоловіки як окремий вид?
Що зробиш? Біологію не обдуриш.
-Добрий день! -Хвилинку.
Я бачила, що ти любиш подорожувати, так? Сахара!
Так. Від краю до краю.
-Сам. -Овва, сам? Цілу?
-Від краю до краю. -Йоло, не захоплюйся так.
Скільки часу це зайняло?
Два–три місяці.
Ага. Хіба що ти її об'їжджав.
Я теж її перетнула.
-На мотоциклі? -У фургоні.
Класичний дзеркальний ефект преференцій.
Я шукаю механіка. Порадите когось?
А навіщо?
Найкращий механік тут. Кращого тут не знаєте.
Павич розпускає хвіст.
-Мабуть, пошукаю я когось іншого. -То щасти тобі.
І тобі теж.
У наступній подорожі в Сахару!
Дражниться, вводить самця в оману.
Але не хвилюйтеся, зараз вона повернеться.
Вона не повернулася. Йоло, ти записала?
«Не повернулася». Так.
Якби було тепло, ми покаталися б на цій конячці,
але я запрошую вас на бал Білого Ведмедя.
Я особисто привезу й подбаю про вас.
Гарантую вам, що там матеріалу для досліджень не бракує. Наживо.
-Записала? -Так.
Привіт, Франеку!
-Є! -От і чудово!
Мушу сказати, що ти чудово прикрасив це місце.
-Дякую. -Аж любо глянути.
-Але тільки одна? -Так, одна.
-Решта магічним чином зникла зі складу. -Із котрого?
Як «із котрого»? Я маю лише один склад.
Агов, ведмедики!
Ви вже повнолітні?
Покажіть паспорти або забирайтеся звідси!
-Як це — зникли? -Як? Ти мене питаєш?
Краще Влодка спитай.
Він мені сказав, що якісь чортяки повиносили літворувку зі складу,
та я йому не вірю.
Я вважаю, що він щось задумав.
Цей гад із міста!
Він гадає, що я не дізнаюся, але я дізнаюся.
А коли я дізнаюся, він на колінах благатиме пощади.
Тоді занесу це туди й покладу десь.
-Синку, треба поговорити. -Тату, не зараз, я зайнятий.
Чим? Перетворенням традиції на цирк?
Усім подобається! Часи змінюються.
Може, й змінюються, але не в Підгаллі. Ти говорив із Патріком?
-Про що? -Про хрестини?
-Ми осоромимося перед 300 людьми. -Як 300?
Мала ж бути лише найближча родина. Ми так домовлялися.
Боже. Було так, стало інак. З нашого боку буде 200.
Як 200? Від нас?
Чутки розійшлися — і знайшлися ще родичі.
Чорт забирай, татк!
Ти питав, чи він їй дзвонив?
Патрика… Ти їй дзвонив?
Я ж казав, що дзвонив!
Дзвонив він! А вона що?
Зачекайте!
Тату, що відбувається?
Нічого. Зовсім нічого.
Усміхайся, Каліфорніє. Привітаймо новий день!
Бути Сніговою королевою у найбільш сонячному місті світу — фантастично!
Бурхливі оплески для міс Зими.
Побачимося після короткої перерви!
-Дякую. -Добре, готово, молодці!
-Що там? -Патриціє, твоя нова гостя тут.
-Хто це? -Вона чекає там.
Ага, це дівчина… Гаразд. Дякую.
УСМІХАЙСЯ, КАЛІФОРНІЄ
-Вітаю! -Вітаю!
-Вітаємо на шоу! -Приємно познайомитися.
-Як ви? -Добре. А ви?
Дуже добре. Можливо, ви маєте телефон при собі?
Так, маю.
Він може створювати поміхи,
тож віддайте його асистенту.
-Авжеж. -Гаразд. Бетті! Телефон.
Уже йду.
-Я не вимкнула його. -Ні. Забирай.
Етер почнеться за хвилину.
Я траву косив у лузі Сонечко світило
Дівчинонька ягоди збирала Була вона премила
Я цілий глек ягід назбирала, Може б, Ясю, я тобі його віддала
Ягоди із глека тобі віддаю
Бо тебе, милий, кохаю
Бо тебе, милий, кохаю!
Разом!
Бо тебе, милий, кохаю
-Це прекрасна ідея! -Ні!
Якщо ти мене підтримаєш, вони не матимуть вибору.
-Ти ж не дозволиш йому командувати! -Хрещені батьки — Патрік і Кася.
-А якщо ні? -То ніякого хрещення.
Спитай, чи вона йому дзвонила.
-Дзвонила! -Дзвонила!
Дзвонила.
Дівчинонька ягоди збирала Була вона премила
Я цілий глек ягід назбирала, Може б, Ясю, я тобі його віддала
І? Вона дзвонила?
Бо тебе, милий, кохаю
Агов! Зупиніть музику!
Дуже дякую.
Я зібрав усіх вас тут, щоб покінчити із цим.
Із чим?
Пані Маріло, тихенько, зараз я говорю.
Шваґре!
Може, не перед людьми?
Шваґре, так, перед людьми.
Любі мої!
За мить ми подзвонимо в Америку,
де наша гордість Підгалля, дама мого серця…
-Кася. -Так, пані Маріло, Кася.
Вона щойно отримала престижну нагороду за створення цифрової пасіки.
Гаразд, заспокойтеся. За мить ми всі її привітаємо.
Щось мені підказує, що добре це не закінчиться.
КАСЯ З'ЄДНАННЯ…
Я дуже вдячна за цю нагороду.
--Ейнштейн сказав, що якщо бджоли вимруть… --Так?
…людство зможе прожити лише чотири роки.
Це жахливо.
Але завдяки нашому цифровому проєкту ми маємо шанс змінити це.
Це неймовірно.
Привітики.
Мушу сказати,
в капелюсі ти виглядаєш краще.
Хто ти?
Де Кася?
Гадаю, ти запитуєш про Кейт?
Вона
в душі.
Їй щось передати?
Вона з тобою?
Ви разом?
Заради чого, на твою думку, вона сюди прилетіла?
Заради науки?
Вчися програвати, горянине. І…
передавай білим ведмедям вітання від мене.
Що?
ДЗВІНОК ЗАВЕРШЕНО
Це неймовірно, а цей мед такий смачний!
-Бджоли — це так романтично! -Ідеально! Дякую.
До речі,
маємо для вас сюрприз.
Наживо, вперше в нашій студії в Санта-Моніці,
тримаймо кулачки
і дізнаймося,
чи зможе вона йому пробачити!
Уперед!
Виживальник довбаний.
В національному парку вирішив стати.
Агов!
Є тут хтось?
Тут не можна паркуватися.
-Що? -Тут не можна паркуватися.
Думаєш, я тут навмисно? Я ж казала, що шукаю механіка.
-Я хотів допомогти. -Може, вийдеш?
Уночі буде холодно.
Дуже холодно.
Я й у гірших умовах спала.
А під'їхати не легше було?
А якась горянка мене звідси не вижене?
Колись, може, і вигнала б, а зараз не прожене.
Вітаю в клубі.
-Ти тут надовго? -Підгалля — лише зупинка.
Я вже мала б бути далеко звідси.
Що? У тій бляшанці?
Агов! Пригальмуй, це мій дім.
Португалія.
-Я теж там була. -Мавританія.
І не два місяці, а місяць. Ти сама їздиш?
Сама. А що, не видно?
Люблю їздити без зайвого багажу.
Спи внизу. Не нишпор по будинку.
Сніданок о сьомій. Якщо проспиш, готуватимеш сама.
Гаразд.
-Маріла нічого не знає. -І що?
Хочеш усе життя в костюмі ведмедя бігати?
У своїх не крадуть.
А я що, горянин?
Але я горянин!
І або ти сам їй скажеш, або я скажу.
Слухай, якщо мовчатимеш,
то ніхто й не дізнається. Перенесемо одну партію, потім іншу.
Яку іншу? Я не погоджуюся!
Поглянь на мене.
Бачиш?
Так у Підгаллі виглядає успішна людина.
Що?
Ось і ти. Дякую, що не забарився.
-Що сталося? -Треба одне дільце провернути.
Бо хрещена загуляла в Америці, тож хрестини тепер під питанням.
Тож літворувки буде забагато. Гектолітри. То як, цікаво?
-Ні. -Але…
Постривай. Операція готівкою.
Гарні покупці, в Моравії.
Ну ж бо, друже. Ти зірвав джек-пот, бо я шукаю водія вантажівки.
-Ні. -Але… чому ні?
Бо так.
Спокійно, можеш дивитися.
Я одягла білизну, спеціально для тебе.
Твого колишнього? Цікаво, чим він це заслужив.
Намагався вкрасти мої мрії. Яєчня?
Так, зі справжніх яєць. Від щасливих курочок.
Дякую, що впустив заночувати.
Немає за що. Після сніданку загляну до нього.
Агов, геть із моєї території!
Відвали!
-Кинь камінь! -Що?
Я сказав: кинь камінь.
-Що? -Дай сюди.
-Відпусти! -Каспере!
Догрався!
-Ти його знаєш? -Ти за мною стежив?
Сама ти стежиш. У тебе мої навушники, які ти вкрала разом із фургоном.
Ти вкрала фургон?
Тільки технічно.
Ти його не отримаєш!
То чий він? Твій чи твій?
Хто це?
Твій коханець? Ти з ним спала?
Так, спала, і це було офігенно.
Добридень.
Може поясните, що тут у біса відбувається?
Приклади сніг.
Вона замерзла б у фургоні, тож я її прихистив.
Як шляхетно!
Нічого не було.
-Дай мені валізу. -Облиш!
-Вона щойно сказала, що було. -Вона вигадує.
І я не брешу. На відміну від декого.
Перепрошую?
Чому ти сказала, що там його не буде?
Боба. А він там таки був.
-Що ти таке кажеш? -Усі казали, що це погано закінчиться.
Але я казав: «Ні, нехай їде.
Я їй довіряю».
Я їй вірю». Тепер половина Підгалля знає, що ти мені роги наставила.
Половина Підгалля? Роги? Що ти таке кажеш?
-Чому ти так швидко повернулася? -Мене депортували!
Благаю, вигадай щось краще. А чого не дзвонила?
Я загубила телефон.
-У ліжку з Бобом. -Що?
-Сноуборд. Рюкзак. -Агов!
Тут ще якісь твої речі.
Сувеніри з Індонезії. Жахлива була подорож.
То була твоя ідея!
Ось твоя маска. Ноутбук.
Рукавички.
-Можна обережніше? -Не можна
Це все. І забудь про фургон.
Ти ним нікуди не доїдеш. Хіба що на буксирі.
-І що тепер? Залишишся тут із ним? -А чому б і ні?
Фантастичні люди, фантастичне місце.
Чого ще можна хотіти? Час уже десь осісти.
Біля моря ти інше казала.
Ти переїжджаєш?
Ні, це ж мій будинок.
І що? Будеш жити із жінкою, яка тобі зрадила?
З тебе Половина Підгалля сміятиметься.
Тепер ти крадеш мої слова!
А може, зі своєю товаришкою житимеш?
З товаришкою? А, так, із товаришкою!
-У фургоні. -Я допоможу. Двері відчиню.
Чудово, дуже дякую.
Хочеш залишитися — залишся.
Але я теж залишуся, доки ти мене не вислухаєш.
Цікаво, де ти житимеш.
-Під мостом? -Тут немає мостів.
Але є житло.
Одне місце саме звільнилося, так, ґаздо?
-Де мій намет? -У підвалі.
Заходьте! Почувайтеся, як удома!
-Я допоможу. -Дякую.
В моєму ліжку не спати!
Вибач, вийшло якось по-дурному.
Та нічого.
Я можу все їй пояснити.
У нас, у Підгаллі, такі речі по-іншому вирішують.
Уночі має бути мінус 20.
Я й у гірших умовах спав.
Як хочеш.
Але якщо замерзнеш, то нічого не виправиш.
Якось буде.
Спи внизу, не нишпор в будинку, вбиральня там.
Сніданок о сьомій. Якщо проспиш, готуєш сам.
-Дякую. -Будь ласка.
-Не думаю, що він з нею спав. -Не думаєш чи впевнена?
Я його знаю.
Мабуть.
То в чому тоді справа?
У тому, що він мені не довіряє і не дав мені й слова сказати.
Вітаю в клубі.
А ти що зробив?
Нічого. Я освідчився їй.
Ти кретин чи екстрім полюбляєш?
Ні, я просто хотів збудувати спільне життя.
Отже, кретин.
Агов, не зовсім.
Якби вона дала мені договорити, все було б добре.
Вітаю в клубі.
Ти щось бачиш? Бачиш?
Ви його бачив? Того Боб?
Він приїхав з Америки у фургоні.
Але якийсь він не такий. Не схожий на себе.
Худий як тріска.
-Бо це не він! -Як не він?
Може, він собі пластичну операцію зробив.
В тій Америці тільки те й роблять, що пластичні операції.
-Що п'єш? -Сік із капусти. Хочеш?
Регулює рівень холестерину, зміцнює…
імунітет.
Господи боже!
Швидше пекло замерзне, ніж я почну пити мелену капусту.
Якщо це не він, то хто?
Якийсь третій тип.
Твоя сестра легковажна, як і твій швагро.
Кажу тобі, тепер вони так і житимуть.
Поліамори.
Це зараз популярно.
Пропозиція досі на дійсна.
Мій двоюрідний брат із Твардожечки
може відвезти нашого внука Кароля на хрещення.
Це стара добра традиційна сім'я горян.
Через мій труп. Жодних братів із Твардожечки.
За тиждень все буде, як раніше.
За тиждень ніхто й не згадає, як було раніше.
Обережно!
Він навіть не запитав, що сталося, одразу засудив.
Але, Касю, ти послала того Боба під три чорти?
Та туди прибіг цілий загін спецпризначенців.
Спецпризначенців? На одну жінку?
-Так. -Ну, Касю…
Вони перекрили цілий поверх, запустили собак усе обшукати.
Мене попід руки вивели.
Ягодо, я дивлюся — а там ціла вулиця перекрита поліцейськими авто.
-Ну звісно. -Ціла вулиця перекрита?
Мене заштовхали в автівку, відвезли в аеропорт
і посадили на літак.
Так. І ФБР, і ЦРУ, всі США проти Касі!
Та годі вже.
Ви мені не вірите?
Ні, Касю, ми тобі віримо.
Гаразд, ми тобі віримо.
Так. Але що правда — те правда. Подзвонити можна було.
-У мене вкрали телефон. -Так.
-І телефон у тебе вкрали? -Ви мені не вірите!
Кажу тобі, ми тобі віримо.
Але хлопці тобі точно не повірять.
Тут, у горах, йоду мало, то й мозок у них малий,
і вони мало що розуміють.
Дроти в голові перегоріли.
Що буде, те буде. Вип'ємо. Ні, ти — ні.
Гаразд. Якось буде.
Друже, облиш це. Ще поранишся.
Уже поранився, пане господарю.
Дрова теж облиш.
Чому? Бо вони твої?
Так і є.
Дай сюди, на це неможливо дивитися.
Не розмахуй, як бейсбольною битою.
-Роки практики. -Бачу.
-Де? -Тайга, тундра, Сибір.
Ці місця не для шмаркачів.
Дивися, як працює чемпіон конкурсу лісорубів.
Чорт!
-Не збалансована. -Так? Можна?
Дідько. Не знаю. Як на мене, все добре.
-Пощастило. -Так?
Зачекай.
А тепер?
Хочеш дров — іди гілочок назбирай.
На біса нам ці бочки?
Це димова завіса.
А навіщо нам така велика?
Ця справа серйозна, то й димова завіса мусить бути надійна.
Але який у нас план?
Ти займаєшся ним, а я — нею.
Ось який план.
Але що я маю йому сказати?
Я сам маю все робити?
Голову маєш? Язик маєш? Думай.
Трясця!
-На біса мені ці бочки? -Що ж.
Для вина?
У мене три фірмові пляшки, а не виноградник.
То, може, сливовиці звариш?
На біса мені сливовиця?
Господи Ісусе!
Чому ти все ускладнюєш?
Може, почнеш загартовуватися?
Ці бочки ідеальні для загартовування.
Загартовування зараз популярне. Це корисно. Ти прийдеш до вогнища?
Там усе підготовано, ви й самі впораєтеся.
-Ти запросив туристок. -Досить уже з мене туристок.
-Франек вам допоможе. -Авжеж.
Він зайнятий. Кася теж мала допомогти.
Ти прийдеш? Мусиш прийти.
Прийдеш!
Ти загартовуєшся?
Так.
Але лише коли мінус 20.
Слабенько.
-Так? -Так.
Привіт, сестричко.
Привіт.
Чого став? Говори.
Сестричко, що сталося в Америці, залишається в Америці.
Твоє життя, проблеми, але…
Ні. Годі.
-Ви свінгери? -А що? Хочеш приєднатися?
-Не жартуй так, ціле Підгалля гуде. -Хай гуде!
А ти що, служба новин?
Яка ще служба новин.
Сестричко, я прийшов попросити, щоб ти допомогла з вогнищем.
Хай вам ґазда з Варшави допоможе.
Він відмовився.
Ми не впораємося самі.
То що? Прийдеш?
Ні.
Ти мусиш прийти!
ТРИ ВЕРШИНИ ЦЕНТР ПОДОРОЖЕЙ І ТУРИЗМУ
Вацуше!
Ось вони. Приїхали.
Зараз будуть такі любовні маневри,
що всі Татри запалають!
Агов!
Може, забудемо про те вогнище?
Нічого ми не забудемо. Ходімо.
Щось мені підказує, що війська перегрупувалися.
Тобі б любовні романи писати.
-Агов! Як бенкет? -Непогано.
Гей, треба було жити Треба було жити
Гей, було ся не женити
Гей, було вніченьку не спати
Гей, а любку нову шукати
Гей, було вніченьку не спати
Гей, а любку нову шукати
А він нічого, правда?
Перепрошую?
Типовий представник підгальського самця.
Я думала, що буду перша, але та мала мене обігнала.
Я кажу це лише тому, що чула, що ви розбіглися. Так кажуть.
Я дещо здивована, бо, зрештою, самиці обирають самців, але…
в кожного свій смак. Хто що любить.
Підгоріла.
Вибач, можеш допомогти?
Гаразд. Записуй.
Піду візьму рукавички.
Але вони в тебе.
Вони мокрі.
Будь ласка.
-Будь ласка. -І мені.
Можна мені дві?
Ой леле, якраз закінчилися.
-Пробач. Будь ласка. -Дякую.
Я розумію.
-Закладаюся, що й літворувки вже нема. -Ні, є.
Хочеш випити?
Із ким? Із тобою?
Зі мною.
Злякався?
Обережно! З іншого боку! Обережно!
-Ну ж бо! -Як тобі?
-Дай йому спокій, він нічого не зробив. -А тебе хтось запитував?
Скільки ще ти будеш на моїй території?
Як негарно!
Так і мало бути.
Повір, якби я могла, мене б тут уже не було,
і я б займався чимось зовсім іншим.
Чим? Своїм життям?
Не повіриш, але саме цим я й займаюся.
Так? Підбиваючи клинці до мого чоловіка? Чудово!
Агов!
Досить!
Що? Ми ж розважаємося.
-Ти найкращий, ти переміг. -Облиш його, він зайнятий.
Ми йдемо геть.
-Я не казала… -Мовчи вже.
-Касю? -Так?
Ти врятувала мені життя. Дякую.
Немає за що. У Підгаллі треба бути обережним.
Що робиш?
Я фіксер. Виправляю помилки у відеоіграх.
Шкода, що в житті не можеш власні виправити, правда?
-Ти вмієш підбадьорити. -Я не збираюся тебе підбадьорювати.
То, може, скажеш мені, що я зробив не так.
-Хочеш повернути її? -Так.
По-перше, припини жаліти себе.
Гаразд.
По-друге, якщо вони хочуть зради, то отримають її.
Що там відбувається?
Ломі-ломі.
Що?
Масаж люблячих рук.
Він у цьому майстер.
Еротоман.
Це приємно?
Так. Дуже
-Такого масажу не існує. -Існує.
Він навчився цього на Гаваях.
На жаль, від його дотиків тане будь-яка жінка.
Як ти? Усе гаразд?
Так.
Я йому зараз розтану.
-Досить. -Але…
-Неймовірний масаж! -Але я ще й не починав.
Ну нічого. Якщо щось, перенесемо хрестини.
Навіщо? Це ж моє життя пішло шкереберть, а не ваше.
Агов, Касю!
А ти зібралася ось так відпустити Патріка?
Він хороший чоловік.
Заради серфінгіста.
Ти серйозно?
Він, звісно, не Бельмондо, але кажуть, він має особливі навички.
-Агов! -Годі, він ж іще дитина.
-Навички! -А ти звідки знаєш?
Знаю! Може, я й народила дитину, але на ладан ще не дихаю.
Мамцю, ану слідкуй за язиком!
Він не твій тип. І не мій.
Але кажуть, що від його дотику жінки втрачають розум.
Не я. У мене його надто багато.
-Агов, Касю. -Так?
Краще добре все обміркуй.
Що обміркувати?
Це затягнулося!
Усі знають, що ти вперта як віслюк.
І Патрік не кращий. Це очевидно.
Але те, що ви в свої сварки втягуєте тих дітей…
-Я? -А хто ж іще?
Це Патрік почав. Я хочу їм допомогти.
-Так? -Так.
Як?
Ця твоя дошка для чогось годиться?
Більше, ніж твої лижі.
Перевіримо?
Зараз? Чи хочеш зачекати на глядачів?
Зараз.
Сам на сам.
Якось пласко тут.
Треба трохи пройтися.
Кілька метрів.
-З гаком. -З гаком?
Скільки? Кілометр? Два?
Викликати тобі вертоліт?
А ти що з тією дошкою робитимеш?
Пішки підеш?
Чого так довго? Я вже нудитися почав.
Усе гаразд?
Розчарувався?
Агов, ти цілий?
А що? Ти хвилюєшся?
Хто, я? Жартуєш?
-То була твоя ідея. -Ні.
-Моя. -Що?
Він хотів побачити околиці. Як я міг відмовити?
Ви здуріли?
-Веро? -І що?
Що далі? Повбиваєте один одного сокирами?
-Касю, якими сокирами? -Веро!
Зачекай! Вислухай мене.
-Агов… -Касю…
Помасажувати тобі ногу?
Себе помасажуй!
-Агов! -Дідько!
Дай це сюди.
Я заходжу!
Вибач. Я думала, що…
Ні, все гаразд.
Я піду на крісло.
Касю!
Чекай!
Я піду з тобою.
Ні, мені треба подумати.
Мені це не завадить.
Мені треба трохи побути самій.
Дай мені п'ять хвилин, щоб переодягнутися. Гаразд?
Ключі.
Маєш плани на сьогодні?
Ось. Дай мені руку.
Я не піду.
Гарно, правда?
Гарно було, доки ти все не зіпсував.
Ти не дав мені закінчити. То був один із варіантів.
Я ще не погодився.
Вони тобі когось нагадують?
Нас?
Так.
Годі, Каспере.
Достатньо було все обговорити.
А ти втекла.
Нам завжди було нелегко, правда?
Завжди.
Не псуй мені цього пейзажу ще більше.
Той покидьок! Я його вб'ю!
-Маріло, я не знаю, чи це спрацює. -Спрацює.
Це завжди працює, от побачиш. Їм потрібна допомога.
Вони колами ходять.
Дурненькі.
Здається мені, що мої батько з тестем щось задумали.
Цього я найбільше і боюся.
Трясця!
Очам не вірю!
Тримайте мене, святі, бо як мені терпець увірветься,
то навіть Матір Божа мені не завадить віддухопелити того поганця!
Навпіл розірву, шкуру здеру,
вовкам його згодую!
От мерзотник! Скотиняка така!
Зараз я йому подзвоню.
Не хвилюйтеся, панове.
Усе готово, як я й казав.
Чому це ти зі мною чеською розмовляєш?
То був не я.
То я телевізор дивлюся, одну чеську драму. Фільм про кохання.
Де моя літворувка?
-Як — де? На складі. -Так?
На складі? На тому, де її нема?
Я не сліпа!
Її тут немає. Куди ти її забрав?
Алло! Я тебе не чую! Зв'язок переривається. Ал… Алло…
Кинув слухавку. Приб'ю того бісового гада!
Алло, панове, я дзвоню щодо літворувки.
У нас проблема.
Ситуація змінюється щохвилини.
Не хвилюйся…
Агов!
А де це моє диво?
Диво, диво, але його вже забрали.
Хто забрав?
Кася. Вона сказала, що ви домовилися.
Холера ясна!
Хочеш гостинець із Торуня?
А щоб мені…
Хай йому грець. Магазинний.
То ти тепер так?
Сани мене крадеш?
Я привезла їх тобі, для перегонів.
Заради тебе я покинув усе.
А я тебе просила?
Я ходжу вбраний у вишите з ніг до голови.
Я навчився робити ваш копчений сир. Навіть фігурки Ісусика з дерева різьблю!
-Ісусика? -Це моє хобі.
Не будь смішний.
Касю.
Це мали бути наші перегони.
Але не будуть.
Патріку, охолонь.
Ти що, годинника не маєш? На півгодини запізнився.
Знову піруети перед туристками виконував?
Нічого я не виконував. Вони поїхали додому. Треба було попрощатися назавжди.
Зачиняй крамницю. Я маю план.
Що ти маєш?
План «Б». Малих треба ізолювати.
І це все?
А деталі обговоримо за пляшкою.
Знов капуста. Фу!
Літворувка.
Щоб наш план не зсохся, коли ми будемо його втілювати.
За твоє здоров'я!
Зачекай.
З поверненням! Ну, розповідай.
То як воно буде? Як ми це зробимо?
Не змерз?
Старий!
На К2 — ось де було холодно.
Хочеш приєднатися?
З радістю.
Упевнений?
Авжеж!
Один, два, три!
Горянине, горянине, ой, заграй, музико
Доки…
Якщо тобі холодно, можеш вийти.
Усе гаразд, я пірнав під лід.
Хіба що під сухий.
Горянине, горянине, ой, заграй, музико
Мені не холодно.
Горянине, горянине, горянине, горянине Ой, заграй, музико
Лиш ся обернеш Її вже не знайдеш
Очам своїм не вірю.
Горянине
Ви таки ненормальні.
Ти ж хотіла, щоб я охолонув.
Горянине, горянине
Співай!
Горянине, горянине, ой, заграй, музико
Лиш ся обернеш Її вже не знайдеш
Реакція на світло відсутня. Вони зараз у кому впадуть.
Що вже зробиш? Треба натирати.
То що? Піду різочок соснових принесу.
І якнайбільше.
-Тільки не різочки! -Мовчи.
А я маю ведмежий жир.
-А ти чого стала? Берися за свого. -Він не мій.
Агов… А що з тими гілками?
Старий, ти не хочеш знати.
Маріло? Ти правду казала.
Часу обмаль. Діємо.
Заходьте.
-Ти тут сама? -Патрік скоро прийде.
Ти почала це пекло, ти його й розгрібатимеш.
-Треба поговорити. -Сідай.
Але не тут.
-Ти розмовляла з Касею? -Так.
-І? -Вона вже йде.
-Чудово. -Я тут.
-Привіт! -Чудово!
Дороблюєте літворувку за день до параду?
-Так. -Ми однаково не встигнемо.
Встигнемо, якщо ти нам допоможеш.
Ми самі з Марілою без тебе не впораємося.
Гаразд. Що мені робити?
Принеси пляшки.
Вони там, за другими дверима, біля мітли.
-Там? -Так. Ти їх знайдеш.
Агов!
-Так! -Так!
Відчиніть!
Не можу повірити!
Вислухай мене.
І не мрій.
Відчиніть двері!
Вони не відчинять.
Годі гратися, відчиніть двері!
Маріло, годі вже! Відчини!
Я ж казала, що вони відчинять лише тоді, як ми порозмовляємо.
Я не спала з Патріком.
А я — з Каспером.
Тоді навіщо весь цей галас?
Людина, яку я кохаю, не довіряє мені.
Патрік по вуха в тебе закоханий, тому й казиться.
А Каспер хоче змінитися заради тебе.
-Знаєш, що це означає? -Авжеж.
Та годі!
У мене талант усе псувати.
Іноді краще відпустити.
І не завжди треба мати рацію.
Стартер перевіряв? Він мав би бути… Тут.
Не читай мені лекцій. Ці знання в мене вроджені.
Техогляд ти, певно, нечасто робив?
Потримай це.
Слухай, якщо ти думаєш, що ми з Касею…
-Хлопче, вона тобі не по зубах. -А Вера — тобі.
Чорт!
Гарний фургон.
-Олдскульний. -Дякую.
-Ти стартер узагалі колись лагодив? -Нещодавно.
Маю відео ремонту на ноутбуці.
Зараз принесу. І оригінальні ключі мали б бути всередині.
То ворушися.
То як? Ви там домовилися чи повбивали одна одну?
Ви домовилися?
Домовилися.
Бачиш? Я ж казала. Це завжди працює.
То відчиняймо.
-Ти вислала відео? - Вислала, з анонімного профілю.
Подякуй тому своєму американському знайомому за допомогу.
Якби я не допомогла йому взамін, він…
Годі базікати, відчиняй.
Ну ось!
-Випускаєте нас на волю? -Ви ж мої кізоньки!
-Можна вже йти? -Куди? Робота чекає!
Якби ви менше сварилися, то не сиділи б там так довго.
Не базікайте, а до роботи беріться.
І запам'ятайте собі раз і назавжди:
згода будує, а незгода руйнує.
Тож вип'ємо за згоду й за добру роботу.
Не ти.
Смачно!
Наживо, вперше…
Якого біса?
…у нашій студії.
Тримаємо кулачки й дізнаймося
чи зможе вона йому пробачити!
-Кейт. -Так!
Я тобі пробачаю.
Ти вийдеш за мене?
Очам своїм не вірю.
Запхай ці квіти собі в зад.
-Вимкніть камеру. -Люба, будь ласка! Кейт!
Трясця!
Викличте охорону! Боже!
-Зупиніть її! -Тільки не моя гітара!
-Кейт! -Охороно!
Моя ж ти горяночка!
-Охороно! -Спокійно!
Кейт, дай мені шанс! Кейт!
Який, нафіг, шанс?
-Я спокійна. -Лише один шанс!
Я тебе вб'ю!
Кейт, спокійно!
Вона божевільна!
Вимкніть камери!
Ну що ж…
Буває. Так?
І це прямий ефір, тож зробімо перерву на рекламу.
І світло вимикається.
Дивися, як звиваються. Як глисти.
-То мала бути вона. -Але її там не було.
Але… швагра?
Я мусив, інакше він би нас виказав.
Тихо!
План «Ц». Перегрупування.
Рамосе! Уперед!
Тихо!
-Тихо! -Вйо!
Сильніше!
Тихо, швагре, нічого особистого.
Нам довелося імпровізувати.
Дівчини десь не було.
-Тримай. -Тримаю.
-Відпустіть мене! -Трясця! Мовчи!
Ти ще нам подякуєш.
Ось. Тримай шапку.
Щоб не застудитися.
Для нього шапка теж є.
Така, для хлопа з міста.
ЗАКОПАНЕ
Посидите тут до ранку, відпочинете трохи.
-Обдумаєте все. Може, навіть помиритеся. -Так.
Чиє це?
Це твоє?
Як моє, якщо не моє?
-Тоді чиє? -А я звідки знаю?
І я не знаю.
План «Д».
Коні.
Стій!
Вйо!
Що ви тут…
І світло вимикається.
-Я вам цього не пробачу. Ви сядете. -Ми? Це ти своїх обкрадаєш.
Кусати руку, яка тебе годує?
Викрали, тримали силою, залишили на поталу диким звірям.
Ти бачиш тут диких звірів?
Влодеку, скажу тобі так: ти мовчатимеш — то й ми мовчатимемо.
А якщо ти будеш чемний, то, може…
ми й Марілі нічого не скажемо.
А зранку тут нікого не буде й контрабанди теж не буде.
І проблем не буде.
Але мій злочин менш серйозний за ваш. Так написано в кримінальному кодексі.
Який злочин?
Єндрусю. Ти бачиш тут якийсь злочин?
Де?
То як? Домовилися?
Але Марілі…
Добре, я завтра з ним порозмовляю.
Зайдеш?
Зранку. Я поговорю з ним зранку.
Веро.
Дякую.
Я заходжу!
Чорт!
Каспер залишив телефон тут.
Це тому він трубку не бере!
Патрік теж не відповідає.
-Може, вони знову в горах? -Сьогодні перегони.
-Може, вони разом поїхали? -Разом? Яке там!
Сани.
Що ж…
Я знаю, кого запитати. Ходімо.
Заспокойся!
Що це було?
Викрадення за горянськими традиціями. Безкоштовно, тож радій.
Ти зібрався залишити мене тут?
Розв'яжи мене!
Так.
Може, його якось ковбасою відігнати?
Гаразд. У нас проблема.
-Яка проблема? -Треба поїхати до криївки.
Влодеку, я ж казав, ми про все домовилися. Не панікуй.
Ведмідь вийшов, долину Косьцелиська перекривають.
Якщо вийшов, то погуляє собі й піде геть.
Що? Хто вийшов?
Пий. Зігрієшся.
Ви тут усі божевільні? Вам що, кисню тут не вистачає?
Ти маєш телефон?
Треба було одразу викликати допомогу.
Я був зв'язаний.
Дідько!
Кася дзвонила мені разів зо десять.
Вони були тут чи ні?
Може, були, а може, не були..
Я що тобі, служба новин?
А може, вони на параді?
Що це було?
Мабуть, якийсь бабак.
Бабак? Чуваче, це ведмідь!
-Забираймося звідси! -Тихо!
Так.
Це дуже гарна ідея.
Ведмедик біжить зі швидкістю 60 км/год.
Ти зможеш бігти 70 км/год?
-Ні. -Тоді не панікуй.
Що ти робиш?
Шукаю в інтернеті, як його здолати.
Моя літворувка!
Це ви зробили?
Бо тут якісь бізнесмени із Чехії
приїхали по товар.
Даруйте, який товар?
Ти мене питаєш? Ти не знаєш?
Переклади, серденько, цим милим панам,
що свій товар вони отримають,
але за спеціальну доплату.
Ви здуріли? Чужих на сім'ю нацьковувати!
Де Патрік і Каспер? Говори!
Я не знаю. Сестричко, Касю, негайно звільни свого брата, інакше…
Донечко!
Ми для вас це зробили.
Що, тату? Що — для нас?
Усе.
Тепер він!
Це була не моя ідея.
Це вони залишили людей на поталу диким звірям!
Де?
У хатині діда Яся.
Не дивися йому в очі!
Бо що? Як подивлюся, то закохаюся?
Ти маєш якусь зброю?
-Спрей, що відлякує ведмедів. -То вийми його!
Він удома.
«Говори спокійно. Сховайся за деревом. У ведмедів поганий зір.
Якщо дерев немає, покажи йому, що ти людина».
Хто це пише?
-Каспере! -Тихо!
Ходімо.
Він пішов геть?
Ти справді зійшла з гір, щоб мене врятувати?
Ні, Кася мене підвезла.
Чорт!
Я теж тебе кохаю.
Я не спала ні з ним, ні з Бобом, ні ще з кимось іншим. Ти мені віриш?
Я це знаю.
А я не спав з Веронікою.
Я знаю.
Пробач мені.
Натрапила коса на камінь, так?
Хутко!
Гарнюня!
І як тобі?
«Золота стріла». Гарна, правда?
Гарна. Але чи поїде вона?
Поїде. Не хвилюйся, п'єдестал буде мій.
-Побачимо. -Побачимо.
Не поспішай. Побачимо, чи ти такий чемпіон, як кажеш. То їдемо чи ні?
Так, готуйся програти. Програвати теж треба уміти.
-«Програвати»? -«Програвати».
Давайте, хлопці, їдьмо!
Дивіться.
Непогано.
П'єдестал буде мій.
Це відео подолає всі фаєрволи
і відтвориться на будь-якому пристрої в радіусі 100 кілометрів.
-Ого, а ти молодець. -Знаю.
Підключення через незахищені мережі блютуз.
Хлопче, я робила такі речі ще до його появи.
-На комп'ютері, який отримала на причастя. -Слухай, якщо шукатимеш роботу…
Ви до мене не готові. До того ж я в декреті.
Так?
А де твоя дитина?
Як — де? Там, де має бути. З татом.
Дай подивлюся.
Вимкніть камеру.
Люба, будь ласка! Кейт! Тільки не це.
-Охороно! -Спокійно!
Бачиш? Усе, як я казав!
-Що? Як я казав! -Що?
-Зачекай. -Що «зачекай»? Що відбувається?
Кася б'є Боба!
ПОГЛЯНЬТЕ, ЯК КАСЯ ДАЛА ВІДКОША БОБУ
Не може бути!
-Поглянь! -Матінко!
-Жінка б'є чоловіка. -Гарне місиво.
-Ні! -Господи!
Зачекайте!
Гаразд.
Гаразд. Чудово.
Готова?
Вйо!
Поїхали!
Тримайся!
Я від початку казав, що вона невинна.
Ти? І я маю почуватися дурнем?
Рідній сестрі не повірив. І не соромно тобі?
Як можна таким бути? Дідуган!
Зате я не буркотун.
Не те, що інші.
-Поло, Йоло! -Ми тут.
Скільки ж можна чекати?
Ми вже зараз рушатимемо.
Оповім я вам про те, як бабаки зимують в Підгаллі.
Йоло, записуй.
А ви знали, що бабаки люблять капусту?
Зачекайте. Кшишєку, іди погрійся.
-«Бабаки люблять капусту». -Що? Капуста в Закопаному?
Їдь, а не базікай. План «Е».
Вйо, Парісе!
ЧЕРЕЗ ТРИ ТИЖНІ
Браво! Так!
Такий гарнюній!
Який же він гарний!
-Як татусь. -Швагре, давай ще!
Не збіднієш!
Браво!
Зятю! Вітаю!
Так! Дайте мені потримати.
З богом!
-Вітаємо з перегонами! -За ваше здоров'я!
-Вітаю! -Привіт!
І як? До Португалії ним доїдете?
Його полагодив чудовий механік.
А якщо зламається, дійдемо пішки.
А що з твоєю роботою?
Я поставив їм ультиматум. Дистанційна робота або нічого.
Отже, ти все-таки вмієш виправляти свої помилки.
Завітайте до нас у Португалії.
У горах вам завжди раді.
Навчися там робити копчений сир, може, заробиш.
І різьбити фігурки Ісусика.
-Бувайте. -Бувайте.
-Як щодо реваншу? -На дошці?
-Але на хвилях. -Гаразд.
-Бувайте! -Щасливої дороги!
Може, купимо фургон?
Ні…
Скільки часу в тебе займе ремонт твоєї іржавої бляшанки?
-Мотоцикла? -Так.
Як тільки, так і зразу.
Ти можеш відмовитися.
-Я й у гірших умовах катався. -Так? Коли?
Не твоя справа.
Після тебе.
Давай, поїхали, міцний горішку.
Переклад субтитрів: Анастасія Хома