Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫ארנב הקטיפה -
‫הקישוטים שלכם ‫ייראו נהדר על עץ חג המולד.
‫מי שרוצה שאעזור לו לגזור, ‫שירים את היד, אוקיי?
‫אתם עובדים יפה מאוד.
‫מכיוון שזה היום האחרון שלו, ‫אני רוצה שוויליאם
‫יבוא לכאן ויראה לכולם מה הוא הכין.
‫אל תתבייש.
‫בוא לכאן.
‫לך.
‫כל הכבוד, ויליאם.
‫אני חושבת שאתה צריך להיות הראשון ‫שיניח את הקישוט החדש שלו על העץ.
‫בואו תתקרבו.
‫״מדוע איש השלג הקטן ננזף ‫לאחר שחיטט בשק גזרים?״
‫אנחנו לא יודעים. למה?
‫כי הוא חיטט באף.
‫ויליאם.
‫בהצלחה בביתך החדש.
‫נתגעגע אליך.
‫החדר החדש שלך גדול כל כך, ויליאם.
‫ויש לנו המון מקום בסלון
‫לעץ חג מולד גדול במיוחד.
‫יהיה לנו חדר משחקים לכל הצעצועים שלך.
‫והחצר ממש מיוחדת.
‫יש שדות למרגלותיה וגם יערות.
‫אני בטוח שאתה מצפה בקוצר רוח לפגוש את ‫חבריך לכיתה ואת המורים החדשים שלך, ויליאם.
‫המורה שלך נחמד כל כך.
‫אני בטוחה שכל הבנים והבנות ‫ישמחו מאוד להכיר חבר חדש.
‫אדוני.
‫אתה מתכוון לעזור לנו להעביר ‫חלק מהקופסאות האלה, בחור צעיר?
‫אחר הצהריים טובים, ויליאם.
‫מומו!
‫זה חד. תיזהר על המשקוף.
‫שלום, מרי.
‫אחר הצהריים טובים.
‫בוא ניתן להורים שלך כמה דקות להתארגן
‫ואתה תקבל הזדמנות לעשות סיור.
‫הוא גדול כל כך, מומו.
‫מרגש, לא?
‫יש הרבה מקום להרפתקאות.
‫שנינו משחקים, האמת. ‫- באמת?
‫ובכן, אנחנו מנסים לשחק.
‫היא מבשלת ל-18 איש.
‫רוצה לבנות איש שלג?
‫לא עכשיו, יקירי.
‫הילדים הכינו אותם. ‫אני אוהבת את התקופה הזו בשנה.
‫כן, בבקשה. באמת. ‫- קרוליין, אמרת
‫שבחג המולד את נשארת אצל אימא שלך?
‫כן.
‫אני ויליאם. אתם רוצים לשחק איתי?
‫קוראים לי ויליאם. אתם רוצים לשחק?
‫״ויליאם היקר, נתגעגע אליך מאוד
‫ואנחנו מאחלים לך כל טוב בביתך החדש.
‫אוהבים מאוד, מרי, ארתור, בוני,
‫פול, ליזי, ג׳יין, אליס, ג׳ון.״
‫כיבוי אורות, ויליאם, בבקשה. יום חשוב מחר.
‫כן!
‫חג מולד שמח, יקירי.
‫חג מולד שמח, מומו. ‫אמרת שאני יכול לצאת מהמיטה ב-7:00.
‫חיכיתי המון זמן.
‫אתה בטוח שכבר 7:00?
‫שמעתי רק שישה צלצולים.
‫ספרתי שבעה, מומו. נשבע!
‫טוב, אם השעה 7:00, אני מניח שכדאי לבדוק ‫אם אבא חג המולד ביקר.
‫כן!
‫אני תוהה מי קיבל את זה.
‫חג מולד שמח, יקירי.
‫שלום, ארנב.
‫ארנב.
‫הצלחנו, ארנב.
‫כן.
‫חג מולד שמח. ‫- כן. את בסדר?
‫חג מולד שמח. תודה, כומר. ‫- חג מולד שמח.
‫בקושי.
‫טוב, אם את לא צריכה לעבור...
‫קדימה, קטנצ׳יק.
‫הגיע הזמן לישון.
‫מה...
‫בסדר גמור.
‫חג מולד שמח, יקירתי.
‫ערב טוב וחג מולד שמח.
‫ברוך הבא לחדר המשחקים.
‫אני הסוסה החכמה.
‫מי אתה?
‫אני... טוב, אני ארנב כנראה.
‫מי שם, סוסה חכמה?
‫צעצוע חדש. מדובר בארנב.
‫הנה את.
‫נו. ‫- אני רוצה לראות.
‫כל הכבוד.
‫לא נראה כמו משהו מיוחד.
‫מה יש לך לומר, ארנב?
‫אתה אמיתי בכלל?
‫מה זאת אומרת?
‫אני עשויה ממתכת ממש כמו מכונית אמיתית.
‫ואתה רואה את העיגולים ‫הקטנים והשחורים בצידיי?
‫מכוניות אמיתיות מצוידות בהם. ‫- כן
‫בתחום שלי מכנים אותם גלגלים.
‫גלגלים.
‫ואחרון חביב...
‫אריה, תמתח לי את הקפיץ.
‫יש לי מנוע אמיתי שעובד באופן מלא.
‫הילד צריך רק למתוח לי את הקפיץ ‫ומייד אחלוף על פניו.
‫מהר כל כך.
‫בזהירות. ‫- זהירות!
‫הו. זוז מהדרך!
‫זה היה קרוב.
‫גם האריה אמיתי כמובן.
‫כן! תראה את הרגליים שלי.
‫יש להן מפרקים כמו לרגלי אריה אמיתיות ‫כדי שאוכל לזנק כמו חתול
‫ולארוב לטרף.
‫ואני מלך אמיתי.
‫תראה את בגדיי הנהדרים... ‫ואת הכתר הנהדר שלי.
‫אבני החן האלה ‫הן אבני ברקת ואבני אודם אמיתיות...
‫הן עשויות מעץ.
‫איך את מעזה לדבר כך למלך של חדר המשחקים?
‫אני דורש שתשתחווי בפניי, ‫בהמה זקנה ומרופטת שכמוך.
‫או שאל תשתחווי.
‫אני פוסק שהסוסה החכמה לא צריכה להשתחוות.
‫סלחי לי, סוסה חכמה. ‫את יודעת שיש לי נטייה להיסחף.
‫אלה הבגדים באלה.
‫הם פשוט נהדרים כל כך.
‫מה דעתכם על הצעצוע החדש הזה?
‫הוא לא מוצא חן בעיניי.
‫אם נאפשר לארנב הזה, כביכול, ‫לישון בתיבת הצעצועים,
‫יש סיכוי שהוא ייבחר להיות צעצוע הלילה.
‫מה זה ״צעצוע לילה״?
‫ברוב הלילות
‫הם בוחרים בצעצוע מתיבת הצעצועים ‫שהילד לוקח איתו למיטה.
‫איפה הילד? מתי הוא יחזור?
‫מספיק עם השאלות!
‫אנחנו צריכים להחליט.
‫לצעצוע הזה אין חלקים נעים או מפרקים.
‫לדעתי אין לנו שום קשר אליו...
‫וצריך להגלות אותו לצד השני של חדר המשחקים.
‫בחייך. תעזבי את המסכן. ‫- אני מצדד בה.
‫גם אני.
‫ובכן.
‫לך צד השני, למקום שבו לא יראו אותך.
‫רחוק יותר!
‫זה...
‫בזמנו, כשהייתי חדש, היו כללים.
‫צעצועים כיבדו צעצועים טובים מהם.
‫זה מביש.
‫אני יכול לרדת שוב למטה? ‫- קדימה.
‫ישר למיטה, בבקשה. היה לך יום שלם.
‫אבל אני לא עייף.
‫ישנת שינה עמוקה.
‫אבל עדיין חג המולד.
‫אתה יכול להביא לו מעט מים, יקירי? ‫ואז להביא צעצוע לילה.
‫סוסה חכמה, מה זה ״אמיתי״?
‫זה אומר שיש לך חלקים נעים או...
‫אל תקשיב להם, ארנב.
‫אתה לא אמיתי בגלל החלקים שמהם אתה עשוי,
‫אלא בגלל הדברים שקורים לך.
‫כשילד אוהב אותך הרבה-הרבה זמן,
‫לא רק כצעצוע,
‫אלא באמת אוהב אותך, ‫או אז אתה הופך לאמיתי.
‫זה חלק מהקסם של משחקי דמיון.
‫הו. זה כואב?
‫אני מניחה שזה כואב מעט כי צעצועים אהובים
‫נשחקים מאוד מכל ההרפתקאות ‫שהם יוצאים אליהן.
‫אבל תאמין לי, זה שווה את זה.
‫כשילדים אוהבים אותך, ‫הם אוהבים אותך מכל הלב.
‫אם יש תחושה נעימה יותר, איני מכירה אותה.
‫הייתי רוצה להפוך לאמיתי יום אחד.
‫ובכן, אם הילד יאהב אותך, זה יקרה.
‫מישהו מגיע.
‫זהירות! ‫- זהירות!
‫הגיע הזמן!
‫אין לדעת.
‫קדימה, קדימה. ‫- היא דוחפת אותי.
‫תפני לי מעט מקום.
‫איזה צעצוע?
‫הארנב שלי!
‫מושלם.
‫חלומות נעימים.
‫לילה טוב.
‫שלום, ארנב.
‫אתה רוצה לשחק איתי?
‫יופי. אני צריך מישהו שיודע לחפור מחילות.
‫ומכיוון שאתה ארנב, ‫חשבתי שהתפקיד מתאים לך בול.
‫למה אנחנו מחכים?
‫וואו.
‫ארנב, אתה החופר הטוב ביותר שראיתי.
‫אנחנו בטח נמצאים כבר ‫אינספור קילומטרים מתחת לקרקע.
‫עלינו להיות זהירים.
‫האדמה יבשה והמחילה עשויה להתמוטט בכל רגע.
‫אנחנו הארנבים מבינים בדברים כאלה.
‫לפי החישובים שלי, הגענו בערך למחצית הדרך.
‫לאן אנחנו הולכים?
‫אנחנו הולכים לצ׳יספ.
‫זה המקום שבו גרתי.
‫כל החברים שלי שם.
‫אין לי חברים כאן.
‫יש לך אותי.
‫אתה צודק.
‫אתה החבר החדש שלי, ‫כלומר אתה גם החבר הכי טוב שלי.
‫וואו, מעולם לא הייתי ‫החבר הכי טוב של מישהו.
‫תראה כמה מהר אנחנו חופרים. ‫נגיע לשם בתוך זמן קצר.
‫מצאתי משהו.
‫מפת אוצר!
‫וואו.
‫מה זה?
‫המחילה!
‫היא קורסת.
‫מהר, ארנב, אנחנו צריכים לצאת מכאן.
‫תיאחז בי.
‫אנחנו לא נספיק! ‫- אנחנו נספיק. כמעט הגענו.
‫הצלחנו, ארנב.
‫אנחנו בטוחים.
‫עכשיו שאנחנו החברים הכי טובים,
‫נחפש את האוצר יחד.
‫כיתה, יש מישהו ‫שאני רוצה להציג בפניכם.
‫ויליאם, תבוא לכאן, בבקשה?
‫קדימה.
‫כיתה, תגידו שלום לוויליאם.
‫שלום, ויליאם.
‫ויליאם, תרצה לספר ‫על עצמך בכמה מילים?
‫זה בסדר, ויליאם. אתה יכול לשבת.
‫בשבוע שעבר דיברנו על הסתיו.
‫מישהו זוכר מה קורה בסתיו?
‫שלום.
‫אתה לא הילד מהבית השכן?
‫אתה רוצה לבוא לשחק איתנו?
‫תעזבי אותו, לוסי. בואי לשחק.
‫מהר! נסתער על הטירה ‫בזמן שהגשר המתרומם פתוח.
‫אני חושב שהאוצר נמצא בחדר המלוכה.
‫ויליאם, ארוחת הצהריים מוכנה.
‫עוד חסה?
‫גם אני שבע.
‫אבל לא משנה כמה אני אוכל, ‫מומו תמיד מכריחה אותי לקחת עוד שתי נגיסות.
‫תקשיב, יש לי תוכנית למציאת המטמון.
‫אנחנו צריכים קסמים.
‫ג׳ורג׳ אומר שפיות חיות שם בחוץ.
‫אם רוצים לפגוש פיה, ‫צריך לבנות בית פיות קטן.
‫מומו.
‫ארנב ואני סיימנו. ‫אנחנו יכולים לצאת לשחק שוב?
‫עוד שתי נגיסות.
‫נגיסות גדולות.
‫זה בית פיות אמיתי.
‫מה שנותר לעשות הוא לומר את ברכת הפיות.
‫פיות מרפרפות, מנצנצות ומעופפות.
‫בואו נא אל הגן, מעל נמצא רקיע.
‫ויליאם וארנב הנועזים אומרים, ״אברה קדברה
‫לקסמיכן אנו זקוקים, אנא הגיעו!״
‫ועכשיו, כשלא נצפה לזה,
‫פיית קסמים תופיע ‫ותעזור לנו למצוא את האוצר.
‫לילה טוב, מומו.
‫אלוהים, תראה את הארנב הזה. ‫תן לי לתפור אותו.
‫לא! לא, מומו.
‫אל תיקחי את ארנב!
‫טוב, טוב.
‫שככה יהיה לי טוב.
‫רק רציתי לתקן אותו מעט.
‫כל המהומה הזו בגלל צעצוע.
‫הוא לא צעצוע, מומו. הוא אמיתי.
‫אוקיי... אם אתה אומר.
‫לילה טוב.
‫הילד?
‫כן.
‫הוא אמר שאתה אמיתי?
‫כן.
‫אתה? ‫- כן.
‫אתה מרגיש שונה?
‫אני לא יודע.
‫לא נראה לי.
‫אתה נראה כמו שנראית קודם. ‫אתה נראה כמו צעצוע.
‫אבל אתם צעצועים, ואתם אומרים שאתם אמיתיים.
‫כן, אבל אנחנו לא מתכוונים לזה.
‫אנחנו סתם מעמידים פנים.
‫ולפחות אנחנו דומים ‫למה שאנחנו אמורים להיות.
‫לאריה יש רעמה.
‫למלך יש כתר. ‫- אה, כן.
‫תראה אותך.
‫אתה נראה מרופט.
‫כן. כן, כן. ‫- יש לך קרעים.
‫ולא נעים לי לומר, אבל אני חושבת ‫שאני יכולה לראות את המילוי שלך.
‫הוא מלא ב... אלוהים אדירים! מה המילוי שלך?
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה, לאיזה מין צעצוע ‫אין חלקים פנימיים תקניים?
‫איך לכל הרוחות אתה יכול אמיתי ‫כשאתה במצב רעוע כל כך?
‫מספיק.
‫מה אתם יודעים על להיות אמיתיים?
‫הילד יודע הכי טוב,
‫ואם הוא אומר שהארנב אמיתי, אז הוא אמיתי.
‫מישהו מגיע.
‫ארנב, אני יודע שלחש הפיות לא עבד,
‫אבל אנחנו לא יכולים לחכות עוד.
‫עלינו למצוא את האוצר ‫לפני שמישהו אחר ימצא אותו.
‫אני חושב שהוא נמצא ביער המכושף.
‫ראיתי את זה זז, ארנב.
‫נשבע שראיתי משהו.
‫לא!
‫אני לא חושב שזו בעיה, לא?
‫מה זה, ארנב?
‫אבל הוא תמיד לבדו.
‫לא ייתכן שזה טוב בשבילו.
‫לא רק אני שמתי לב,
‫אלא גם המורים שלו.
‫לוקח זמן להכיר חברים.
‫עברו חודשים רבים.
‫כמה אפשר להתעלם מזה?
‫הוא נראה מאושר עם הארנב שלו.
‫אין לו חברים אמיתיים.
‫איזה מין אוצר אנחנו מחפשים?
‫זהב?
‫יהלומים?
‫חפיסות שוקולד?
‫לא, נראה לי שזה משהו אחר.
‫אני לא בטוח מהו האוצר, ‫אבל אני חושב שנדע כשנראה אותו.
‫אנחנו צריכים להיות בשקט.
‫היער מלא בבעלי חיים מסוכנים.
‫אנחנו הארנבים מתקשרים בלי לדבר.
‫למשל, כשאנחנו חשים בסכנה, אנחנו רוקעים כך.
‫אנחנו גם עושים כך.
‫מה זה אומר?
‫זה אומר שלום וגם להתראות.
‫שלום ולהתראות הם אותו הדבר?
‫כן, כי כשאתה אומר להתראות למשהו מסוים, ‫אתה אומר שלום למשהו אחר.
‫כל סוף הוא התחלה חדשה.
‫כבר עשית את זה. ‫זה אומר שמשהו מסוכן עומד ל...
‫רוץ!
‫תשאיר אותי כאן. תציל את עצמך.
‫לעולם לא!
‫אוי, לא. אנחנו לכודים.
‫תחזיק חזק.
‫זה היה מדהים.
‫אני לא מאמין שעשית את זה.
‫כן! הצלחנו, ארנב. ‫- אתה הצלחת.
‫אתה בסדר?
‫כן.
‫ויליאם!
‫אתה בסדר?
‫בואי תראי.
‫מי אתה? ‫- מה אתה?
‫אני ארנב. בדיוק כמוכם.
‫אתה לא נראה כמו ארנב. אתה נראה כמו צעצוע.
‫הייתי ארנב צעצוע, ‫אבל עכשיו אני ארנב אמיתי.
‫כשילד אוהב אותך, אתה הופך לאמיתי.
‫ככה עובד הקסם של משחקי דמיון.
‫אתה יכול לזוז ממקום למקום?
‫בקושי.
‫אתה יכול לקפץ?
‫אין לו רגליים מתאימות.
‫איך ייתכן שאתה ארנב אמיתי ‫אם אתה לא יכול לקפץ?
‫לא יודע.
‫אמרת שאתה הופך לאמיתי אם ילד אוהב אותך.
‫איך אתה יודע בוודאות ‫שהילד הזה באמת אוהב אותך?
‫הוא אמר לך?
‫לא, הוא אמר שאני אמיתי.
‫אז פשוט חשבתי ש...
‫אם הוא אוהב אותך, למה הוא השאיר אותך כאן?
‫לבדך?
‫בואי.
‫בקרוב יחשיך.
‫כדאי שנחזור לארנבייה. ‫- בהצלחה.
‫בהצלחה לך, ארנב צעצוע.
‫מסכן.
‫מה אתה עושה כאן?
‫בוא. תחזור למקום אליו אתה שייך.
‫איפה היית, ארנב?
‫הילד השאיר אותי בחוץ.
‫הגיעו ארנבים אמיתיים ‫והם אמרו שאני עדיין רק צעצוע.
‫אני חושב שהם צודקים.
‫אולי הילד לא אוהב אותי ‫ולכן אני עדיין לא אמיתי.
‫הילד חולה מאוד, ארנב.
‫מה? מה זאת אומרת?
‫הוא שוכב במיטה עם חום גבוה.
‫שמענו את הרופא ‫מדבר עליו עם אימא שלו אתמול בערב.
‫אבל מצבו של הילד ישתפר, לא?
‫הוא יהיה בסדר.
‫דודו סבל ממשהו דומה לפני שנים רבות.
‫הוא בקושי שרד.
‫רבים לא שורדים.
‫ישנו דבר נוסף, ארנב.
‫כשדודו חלה,
‫לאחר מכן שרפו כל דבר שהוא בא איתו במגע.
‫לפי הוראות הרופא.
‫הם עושים את זה ‫כדי למנוע את התפשטות המחלה.
‫אז הערב, כשהם יבואו לחפש צעצוע, ‫אתה חייב להסתתר.
‫כי אם לא תסתתר ויבחרו בך, ‫זה יהיה הסוף שלך.
‫אתה מבין?
‫תראו. הרופא.
‫תודה שבאת. ‫- כמובן.
‫אני חייב לומר לכם את האמת. הוא...
‫הוא חולה מאוד.
‫הוא יהיה בסדר?
‫אני מצטער. קשה לדעת.
‫יעבור עליו לילה קשה.
‫הוא צריך שתהיו חזקים בשבילו.
‫אני...
‫אני אלך להביא לו צעצוע לילה.
‫היא מגיעה. תתחבא.
‫לך מפה.
‫היא מגיעה.
‫ארנב, אתה חייב להסתתר.
‫אם היא תיקח אותך לחדר ההוא, ‫יזרקו אותך למדורה.
‫בכל ההרפתקאות שלנו הוא מעולם לא עזב אותי.
‫ואני לא אעזוב אותו.
‫ארנב, בבקשה תתעשת.
‫זה יהיה הסוף שלך.
‫אמרת בעצמך, הילד השאיר אותך בחוץ.
‫אולי הוא לא באמת אהב אותך.
‫אולי זה נכון, אבל אני אוהב אותו.
‫הנה הצעצוע האהוב עליך, יקירי.
‫זה אתה, ארנב?
‫זה אני.
‫אני מפחד.
‫אני יודע.
‫גם אני.
‫הלוואי שהייתי אמיץ יותר.
‫תמיד רציתי להיות אמיץ יותר.
‫איך אתה יכול להיות אמיץ יותר?
‫בכל ההרפתקאות שלנו יחד, ‫תמיד הצלת את המצב.
‫מעולם לא נטשת אותי.
‫אל תרצה להשתנות.
‫אתה כבר מושלם.
‫אתה באמת חושב שאני אמיץ?
‫הכי אמיץ שיש.
‫ההורים שלי אמרו ‫שנוכל ללכת לחוף הים כשהרגשתי תשתפר.
‫נכון שזה יהיה נחמד?
‫אולי נמצא שם את האוצר.
‫אולי הוא קבור בחול.
‫אנחנו לא צריכים למצוא את האוצר.
‫כבר מצאתי את האוצר.
‫אני אוהב אותך, ארנב.
‫גם אני אוהב אותך.
‫תפתחי את החלונות ברחבי הבית. ‫תאווררי מעט את המקום.
‫תכננתי להכין לו מרק לארוחת הצהריים, ד״ר.
‫זה יהיה בסדר? ‫- מעולה.
‫כל דבר שהיה בקרבתו של ויליאם ‫בזמן שהוא היה מדבק חייב להישרף.
‫אנחנו לא רוצים שהמחלה תעבור הלאה.
‫המצעים, הפיג׳מה, הצעצועים, הכול.
‫מזל שאתה פה היום, ג׳ורג׳.
‫כל זה נועד למדורה.
‫אני אטפל בזה מייד.
‫אלך להביא את הגפרורים.
‫אני שמח שמצבו של ויליאם השתפר.
‫הוא יחזור להשתובב במהרה.
‫כמו שצריך.
‫אני אדליק את המדורה. ‫- תודה, ג׳ורג׳.
‫נעשה קריר, אה?
‫לא! לא!
‫בבקשה, אל תכעס, יקירי.
‫אני לא כועס!
‫איפה הוא?
‫זה הארנב שלו.
‫הוא רוצה לדעת היכן הוא נמצא.
‫ויליאם.
‫הארנב איננו.
‫מה זאת אומרת? איפה הוא?
‫הוא היה ישן ומרופט, אז נאלצנו לזרוק אותו.
‫למה עשית את זה?
‫תקשיב, אם תתנהג יפה,
‫אולי אבא חג המולד ייתן לך צעצוע חדש.
‫אני לא רוצה צעצוע חדש, אני רוצה את הארנב. ‫אני רוצה אני הארנב שלי בחזרה.
‫איזה יום היום?
‫שככה יהיה לי טוב.
‫כבר חורף?
‫אני חושבת שישנתי יותר מדי.
‫מי את?
‫אני פיית חדר המשחקים, ‫אני אחראית על קסם משחקי דמיון וכדומה.
‫תפקידי הוא לטפל בצעצועים ‫שאין בהם עוד צורך
‫מפני שהם ישנים ובלויים.
‫למה אתה בוכה?
‫אני עצוב כי אני אתגעגע לילד.
‫כי לעולם לא אשחק איתו שוב.
‫אני עצוב כי חשבתי ‫שאהפוך לאמיתי אם הוא יאהב אותי.
‫אבל אולי הוא מעולם לא אהב אותי.
‫כמובן שהוא אהב אותך.
‫שככה יהיה לי טוב, הוא אהב אותך הכי בעולם.
‫אז למה לא הפכתי לאמיתי?
‫אתה לא הופך לאמיתי ‫כשאתה גורם למישהו לאהוב אותך.
‫אתה הופך לאמיתי ‫כשאתה מפגין אהבת חינם וכשאתה אדיב.
‫כמו שעשית אתמול בלילה.
‫אז אני אמיתי עכשיו?
‫אבל אם אני אמיתי, ‫מדוע אין לי פרווה עבה ורגליים מתאימות?
‫ומדוע איני מסוגל לקפץ?
‫אוי ואבוי, איפה לכל הרוחות ‫אתם הצעצועים מקבלים את הרעיונות האלה?
‫אתה לא אמיתי בזכות המראה שלך,
‫אלא בזכות הרגשות שלך.
‫אהבת את הילד, והילד אהב אותך.
‫תראה אותך, בשם שמיים.
‫תראה כמה אתה מרופט מרוב אהבה.
‫חלק מהצעצועים האחרים ‫אומרים שאני ממש מכוער.
‫אז הם לא יודעים מהי משמעות היופי.
‫ועכשיו אני רוצה לגמול לך ‫על היותך צעצוע טוב כל כך.
‫אם כן, ויליאם. השעה שמונה בדיוק.
‫חשבתי שאשמע אותך רץ במדרגות בשעה 7:01.
‫קדימה. בוא נראה אותך מחייך.
‫זה חג המולד.
‫אתה חייב לחייך בחג המולד. ‫אלה הכללים.
‫כל הכבוד.
‫ועכשיו בוא.
‫כבד. אני תוהה מה זה עשוי להיות.
‫אולי תלבש את המעיל ותנעל מגפיים ‫ותיקח את זה החוצה?
‫תנסה להטיס את זה.
‫שלום, ארנב.
‫להתראות, ארנב.
‫תודה.
‫שלום, אני ויליאם.
‫אתם רוצים לשחק?
‫מבוסס על הספר מאת מרג׳רי ויליאמס -
‫איורים: ויליאם ניקולסון -
‫תרגום: גלעד וייס