Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- El Michael Jackson? - Sí.
- Saps qui vaig veure jo? - Qui?
El 2Pac.
- Que és veritat, tio. - Fot el camp d'aquí.
És el paio del torn de dia del súper del bulevard. T'ho juro.
No t'ho creus ni tu, collons.
Mateixa cara, pentinat, moviments i veu, tio.
Doncs jo no l'he vist mai.
- Saps per què? - Per què?
Perquè ara és negre.
- Com va, guapa? Nou CD de Ruckus. - No, gràcies.
Vinga, no siguis així.
Vinga. Tinc el nou CD de Ruckus.
Ei. Hola. Sabeu si el Fontaine és a casa?
Torna a casa, nen!
Com vols que ho sapiguem? Passa a casa!
- Això no és res. Vinga. - Vinga. Una altra, nyicris.
Ei, Fontaine.
Ja t'he sentit, Junebug.
Què em portes?
I després hi ha el Balamar, que és un amargat.
No mires Bob Esponja? Per què no?
- Per què no mires Bob Esponja? - Perquè no, entesos?
Hòstia. Tanca el bec, collons.
Ets com el Balamar.
Gens ni mica.
Llavors sí que ho mires.
Mira, és allà. Ja t'ho deia.
Espera, tio, torna'm això. Vinga, no fotis.
Què cony mires?
Fot el camp d'aquí.
Molt bé, així m'agrada.
El Patrick comença a treballar al Krank Kruixent,
però no para de cagar-la i el Bob el posa al telèfon
i ell s'enfada perquè creu que tothom li diu cranc cruixent a ell.
Anava molt perdut. Ei, què fas?
Hosti, ets boig.
És mort?
- Hòstia! - M'has abonyegat el cotxe.
M'has trencat la cama, collons!
Vaja, ara no podràs jugar a la lliga.
- Ja veuràs quan ho sàpiga l'Isaac! - Foteu-vos tu i l'Isaac.
Busca un altre lloc per vendre.
Que et bombin!
L'Isaac te la fotrà quan et trobi, tio. Sí.
Passi-ho bé.
- Què? - Isaac, m'han trencat la cama!
- Què? - El Fontaine. La cama, tio!
Espera'm, ja vinc. Que sí, tu ja m'entens.
Sí, ja l'enxamparem.
Collons, ni un dia tranquil.
Porta.
Cinc dòlars? I la resta?
No n'hi ha més. M'has fet perdre el temps.
El temps? I què més?
Vinga, n'estic fart, de xerrar. Quan em donaràs feina?
Ves a casa a fer els deures.
Que et doni feina… Fot el camp d'aquí.
Collons, cinc dòlars?
Un paquet de cigarrets i un rasca-i-guanya.
TOTS ELS BITLLETS TENEN PREMI! HAS PERDUT
És a l'aigua, jovenet.
Ja ho sé, Frog.
Ja ho sé.
EN MEMÒRIA DE RONALD CHAMBERLAIN
Mama, tens gana?
T'he fet un entrepà.
No cal, fill.
La Josephine ha fet peix fregit al centre cívic. Encara estic tipa.
D'acord.
Hòstia!
Recordeu, no sigueu ànsies.
Veniu a tastar el pollastre amb espècies a preus molt bèsties.
Si passeu i en voleu,
pilleu aquest pollastre fregit i flipareu
a Pollastre Fregit L'hòstia!
Obre. Soc jo.
- Què? - Què passa, tio?
Com va? Vull bones notícies, Big Moss.
Vinc ben carregat.
Estàs bé?
El cabró de l'Isaac no para, tio.
Avisa i l'anem a rebentar.
Tio, fots molt mala cara.
Ves a la cuina i menja alguna cosa.
- No pots anar així pel món. - Collons.
Tens el sofà ple de pols i fet un fàstic.
- Què collons és això? - Què dius?
Això pesa poc.
No he pogut trobar l'Slick Charles.
No era al Motel 6?
No.
I on l'has buscat?
Enlloc. Sempre era allà.
El puc buscar. Vols que… El vaig a buscar.
Ja el busco jo.
Ei, Biddy.
Hola, Fontaine.
I l'Slick Charles?
- Et deu deure diners. - La coca no és gratis.
Potser l'he vist o potser no.
Només vull parlar amb ell, veure si està bé.
Ja.
Només vull un parell de dòlars per poder tornar a la universitat.
- On és? - Al Royal.
Quina merda, Isaac.
Necessito un paracetamol o alguna cosa.
Calla, collons.
Hosti, tio.
- …aquí tirades. - Ves a cagar, Slick Charles.
- Això tu. - Em retiro, i no és conya.
Collons.
Qui s'ha acabat el suc de taronja? La Citrus?
A la merda tu i el teu suc de taronja.
Ja hi tornem.
Delecta'm amb l'última humiliació que ha patit la meva millor noia.
Se m'atura un blanquet amb un Mercedes
i se m'activa el sentit aràcnid
perquè penso: "O té dotze anys o és l'Hannibal Lecter".
Però pujo al cotxe igualment.
I el paio té la cara de treure una navalla i tallar-se la polla.
I després em mira com si volgués que l'hi toqués.
Per qui cony m'ha pres?
Pel que ets.
Una puta.
Saps què?
No penso seguir aguantant aquesta merda.
Ets un malparit aprofitat i manipulador i no ho penso aguantar més!
- Doncs ho aguantaràs. - Vols saber per què?
La cadena de blocs. Exacte, malparit.
Recordes el Tony Dijous, el que venia els dimarts?
Va perdre la casa invertint en bitcoins.
Allò em va fer investigar el tema. Les criptomonedes són una bombolla.
Però la cadena de blocs és el futur.
Riu tant com vulguis.
Respira o et desmaiaràs, collons.
Ara invertiràs en cadena de blocs?
Quan? Abans o després de pujar a les muntanyes de la Bacònia?
- La Patagònia. - És igual.
MOTEL ROYAL
No necessito ajuda, imbècil.
Merda!
Hola. Habitació 107.
Malparit.
Saps què? Per això et vaig posar Io-io,
perquè sempre tornes.
Merda.
Fontaine, tio, on pares?
T'he buscat per tot arreu.
Fas tard. Hem de passar comptes.
On són els diners, mestre?
Els diners?
Tio, i les drogues?
Aquell sucre de llustre que em vas vendre no fa res.
Hauríem de parlar d'un ajornament o del romanent, collons.
- Perquè a mi no me la fotràs. - Sempre me la pots tornar.
Però…
- Escolta… - Fora.
Se m'ha acudit una cosa. I si quedem en paus? M'entens?
Tots dos hi sortim guanyant.
Escolta, Fontaine,
et convido a un clau. Sembles nerviós.
No m'agrada que entris aquí així
i ataquis el meu castell i les meves flors.
M'entens, Fontaine? Fontaine. Fontaine, collons!
El 1995 em van nomenar proxeneta de l'any.
Tracta'm amb respecte!
Ets un marrec!
Fontaine, escolta, no tenim liquiditat.
Estan deshidratades. Les gallines no produeixen.
Hi ha poca feina.
Això és tot el que em queda.
D'acord?
Dona'm uns quants dies més. No siguis fill de puta!
- Podem arreglar-ho d'una altra manera. - No em fas por.
Per què ens barallem entre nosaltres?
Els negres ens hauríem de donar suport.
Passa, histèric. Sort que jo faig l'amor i no la guerra.
Malparit.
Què has dit?
Exacte. Fot el camp. Estàs malgastant oxigen.
No valeu res.
Molt bé. No paris. Vinga. Això no és cap joc.
Un paquet de cigarrets i un rasca-i-guanya.
TOTS ELS TIQUETS TENEN PREMI! HAS PERDUT
Jovenet, com més llis millor. Em sents?
Com més llis millor, collons.
Sí.
No! Deixeu-me!
Se'n va a veure el màgic.
Deia que era el Reggie, de la feina.
Li asseguro que mentia, senyora jutge.
Els companys de feina no t'envien emoticones.
O sigui que em vaig esperar i quan va anar al lavabo
es va deixar el mòbil.
El vaig agafar i el vaig mirar.
I no era cap Reggie de la feina, senyora jutge.
Mama.
Vols menjar alguna cosa?
Ara no. Estic mirant la telenovel·la.
Crema permanent 2 Clean. Com més llis millor.
Vigila la cutícula.
Amb compte. Respecta-la. Respecta la cutícula.
Merda. Esteu esperant algú?
- Qui hi ha? Merda. - Sempre hem d'estar igual?
- Obre la porta, hòstia. - No pot ser.
Merda. És el Fontaine. No pot ser.
Déu meu, ara m'envies fantasmes?
- Vull els meus diners. - No pot ser.
- Tens cinc segons. Cinc… - Com pot ser?
Hi ha d'haver una explicació lògica. Torno a tenir visions?
Tres… Rebentaré la porta.
Obre la porta, hòstia.
Saps per què he vingut?
Crec que tenim assumptes més urgents.
- Quins? - Et van disparar.
I els diners?
No recordes que et van deixar com un colador?
Hauries de ser a l'hospital.
- No tinc temps… - Et van enxampar.
Vas venir, vas remenar-me les coses,
vas passar de la mulata, vas sortir i et van disparar.
- Podem arreglar-ho… - D'una altra manera.
No pot ser. Merda.
Ets el fantasma del Nadal passat.
A què collons jugues?
T'has venut l'ànima al diable. Sé el que has fet.
Si no queda suc, llenceu l'ampolla, hòstia!
Fontaine.
Vaig veure com et disparaven sis vegades.
Creus que és mentida?
Pregunta-ho a la Io-io. Va marxar just abans que arribessis.
Pregunta a aquella traïdora qui dels dos és boig.
Vinga, xato.
No et faré un David Carradine per 50 dòlars.
Com a molt, un Susan Sarandon.
- Vinga. - Potser un Shalimar.
Tio, aprofita.
Perdona, Io-io, he de parlar amb tu.
No veus que estem ocupats?
No veus que et partirem per la meitat i et quedaràs a mitges?
Fot el camp, mulat de merda. Còpia barata de l'Obama.
Ves amb la Michelle.
Em deveu 50 dòlars.
M'he retirat. Només necessito més pasta per arribar a Memphis.
Ja hi som. La reincidència ataca.
- Quan hi arribi, buscaré un home de debò. - Quina pena.
Ja te'l busco jo. En conec uns quants.
No una còpia barata i anada a menys amb un vestit de segona mà.
Calla o em trec el vestit.
- Et faig saltar la perruca… - Què?
…en calçotets Gucci i em vesteixo abans que s'arrugui.
- Saps que puc. - Una altra vegada fent-te el ninja!
Només vull que m'aclareixis una cosa
i et deixaré marxar a fer la ronda.
D'acord.
- Ahir em vas veure? - No en aquest sentit.
No. Vull dir…
literalment.
Em vas veure?
Ets el Kevin Bacon?
Què?
L'home sense ombra.
- És bona. Et va agradar. - Bona pel·li. Sí.
La vaig triar jo. Tu… Sí.
Sí, tio, et vaig veure.
Vas sentir trets després?
Bé tinc orelles, no? Algú es va tornar boig.
Si et soc sincera, creia que m'estaves fent un favor.
Io-io!
O sigui que no vas veure res?
Jo no he dit això.
S'ha d'estar al corrent del que passa.
O sigui que vaig tornar després d'un minutet llarg.
- Crec que vaig veure marxar els autors. - Veus? Ja t'ho deia.
I bé?
Vaig reconèixer el cotxe, perquè faig domicilis pel barri.
Espera. Jo no ho he aprovat, això.
De vegades veig aquell cotxe aparcat per allà.
O sigui que sí, em sonava molt.
Ja està. Has dit que podria marxar a fer la ronda.
Soc jo, el DJ Strangelove. Sé que ha sigut un dia llarg.
Necessiteu una bona copa. Us porto la nova cançó de Ruckus:
"Que cansat".
Hòstia, odio aquesta cançó.
Pots treure aquesta merda depriment?
Quan posen aquesta cançó, m'agafa una son terrible.
D'acord.
La següent casa a l'esquerra. És aquell cotxe d'allà.
Què mires? No és aquest, el cotxe.
- Sí que ho és. - No, no ho és.
- Sé el que vaig veure. No… - Un moment.
Conec aquest cotxe.
De què parles?
El vaig veure l'altre dia a la licoreria.
I què? Rapers, esportistes… El té tothom.
Hòstia puta.
Saps què, Fontaine? Fas cara de Rambo.
Fes el que hagis de fer. Jo t'espero al…
cotxe.
Segur em va bé prendre l'aire.
A mi aquest rotllo X-Files no em va.
Fontaine, això no és feina de proxenetes.
Merda, l'anell.
Collons!
T'estàs passant.
Vine.
- Merda. - Fontaine.
Aquest boig pensa entrar.
D'acord. Ostres!
Està prou bé.
L'estructura és bona.
Sí. Això podria ser la sala d'estar.
Amb fusta fosca i estampats de flors.
On anem ara?
Ostres.
Merda.
Què fas? Torna aquí.
Potser hi ha algú.
Què cony és això?
A algú més li fa mala espina tot això?
El paio té una sala de descans?
Descans de què?
Traficar?
Contacte sanguinari.
Armariets i tot?
En una narcocasa? Deixa estar això.
Encara està calent.
- Marxem? - Fontaine?
Marxem, vinga.
- Per aquí no. Merda. - Cap a l'altre costat. Fontaine!
Hòstia.
Hòstia. Tenen ascensor i tot?
Ho veus? És una bogeria.
No facis… Fontaine. Què fas?
Surt de l'ascensor dels collons.
Saps què? Fes el que vulguis.
Vinga, Io-io, fes el favor de tornar al cotxe cagant llets.
Quinze minuts.
- Slick. - És un ascensor en una narcocasa.
Això no t'activa el sentit aràcnid?
Slick, vinga.
Vinga, tio.
D'acord.
No em facis morros.
Nosaltres no fem espeleologia. Els blancs sí. I ara en voleu fer.
T'has begut l'enteniment? I aquesta pistola?
No sé què hi ha a l'altre costat de la porta.
Ho veus?
Què collons hi faig jo, aquí?
Ho sentiu?
Així m'agrada.
No se sap mai.
Agafa'l, Taine. Agafa'l!
No. Si us plau. D'acord. Si us plau.
- Millor que parlis. - Només soc un tècnic.
- Què collons és això? - No ho sé.
No toquis res.
- Qui ets? - Un treballador. No em facis mal.
- En què treballes? - Res.
- Només em guanyo la vida. - Fent què?
Aconsegueix respostes, Fontaine.
No m'agrada tenir pistoles a la cara.
Parlo massa.
Això és nou per a mi. Ja sé que per a tu no.
- Què? - Bé, no ho sé, no.
Perdona.
Tanca el bec, collons.
Ostres. No és neu, però hi puc esquiar igualment.
- D'acord. - Això no és cap joc.
Ja ho sé. Però no et convé fer això.
Som a tot arreu.
Qui collons sou?
Ei, Slick.
M'has cridat?
Hòstia.
On han trobat un blanc amb pentinat afro?
Jo…
No deu ser pas natural.
Què ets?
Tapioca i…
Tapioca…
Beix. Plàtan.
D'acord. Si us plau. Tu…
Sembles un presentador de concurs, fet de paper de Manila.
Merda!
Què m'has fet?
- Abaixa-la. No. - Que abaixi què?
Tu cauràs de cul.
No entens el que està passant.
No. No ho sé, tio.
Si us plau.
Merda!
Hòstia…
Merda. Hòstia puta. Mira què m'has fet fer, Io-io.
- Jo? Li acabes de disparar. - Merda.
Ja està. Va, màquina. Vinga. Aguanta.
-No tenim temps per a sentimentalismes. - És mort.
No siguis negativa. Porta tovalloletes humides.
- Tovalloletes, tio? - Va, màquina. Aixeca't.
Vinga. Hòstia puta. Fontaine, anem.
Fontaine, anem!
- Cagant llets! - Què fas? Anem!
Fontaine…
Vinga, hem de marxar.
Hem de marxar.
Marxem, collons.
Marxem. Hòstia!
L'has matat.
Tothom comet errors.
Conduirem tota la nit,
perquè no podem tornar al Royal així.
Collons!
Sé on podem anar. Som-hi, hòstia.
Vinga. Va, Fontaine.
Vinga.
- De qui és aquesta casa? - De mon àvia.
Diuen que la curiositat va matar el gat i el gat som nosaltres, collons.
Som l'hòstia, però som gats.
Quants periples ha viscut aquesta?
- A mi no em fas un te? - No soc ta mare.
I mon àvia té l'oïda molt fina, o sigui que calladet.
Jo dic que fem com els galls dindis. Amaguem el cap,
i fem com si això no hagués passat.
Com els estruços, imbècil. No sé com…
Si sents pudor de socarrim, surt del foc. I ara mateix hem caigut a les brases.
No era jo.
No sé què era allò, però no era jo.
Què? Que no eres tu?
- Ningú diu… - Jo soc jo.
- Et van deixar com un colador. - Et semblo real?
Eh, mon àvia.
Mira, ningú sap què cony era allò, entesos?
Però a la Nancy Drew sempre li passen aquestes coses.
- No comencis. - Escolteu-me.
La tia es troba coses que no tenen ni cap ni peus,
però al final sempre és
alguna merda més bàsica que el missioner.
Ei, on cony vas? Espera. No. Merda.
No tinc temps per a això. Me n'hi torno. A la merda.
Mira, algú te l'està fotent, entesos? Vols saber qui i per què? Molt bé.
Però ara això és un perill.
Siguin qui siguin, ens deuen estar buscant.
O sigui que, si surts, ens trobaran.
I jo no em sacrifico per ningú, entesos?
O sigui que relaxa't. Relaxa't, collons.
Pots passar la nit aquí. El laboratori del Dexter no desapareixerà.
I anirem a descobrir de què va tota aquesta merda,
igual que la Nancy.
T'ho prometo.
Si us plau.
Sí. Molt bé.
- Respireu profundament. - No ho entenc.
Això no té ni cap ni peus, collons.
Anar pel món temptant el dimoni.
Merda.
Ei.
On cony és el Fontaine?
Què busquem, tio?
Ei, què passa, tio? Digues.
No.
Tio, no et vull fotre pressa,
però em sembla que estem com la Rínxols d'Or.
No ho entens, tio.
Hi havia un ascensor i un laboratori sota terra.
I un malparit blanc amb pentinat afro.
Ei, tio.
Vols una mica d'aigua?
De vegades, quan estic així, em bec una ampolla d'aigua i em passa.
Què diuen els metges? Som un 82, 83 per cent d'aigua.
Com vols que facin l'osmosi les cèl·lules…?
No passa res, tio!
Tothom la caga de tant en tant.
Mira, saps què? Anem a beure una mica d'aigua.
Sí.
Ens hidratarem una mica.
Què fas?
Eh, tio, em pensava que tornàvem junts.
Està diferent. Ara hi viu una família.
- I el laboratori? - No hi és.
I aquell ascensor esgarrifós tampoc.
Collons, sí que tenia bona estructura.
Això o m'estic tornant boig.
I tot allò d'ahir a la nit va passar, no?
He tingut malsons, o sigui que sí, va passar.
No té galetes ni res? Bé té olles. Ton àvia no cuina? Em moro de gana.
Calla, collons. Deixa'm pensar. Para ja.
Què fa aquella de l'Scooby-Doo?
La Nancy Drew?
La dels llibres.
Sí.
Segurament… No, això no funcionarà.
Escolteu, per què no en parlem mentre mengem alguna cosa?
Tindré una baixada de sucre.
Ens aniria bé menjar alguna cosa.
Oferta limitada.
Capsa de pollastre fregit picant.
Tasteu la recepta secreta.
Quina gana que tinc!
Hòstia puta, que bo que és.
Eh, missionera, què fem?
Sí.
Molt bé.
Com en qualsevol misteri, hem d'exposar els fets.
Què és el que sabem?
Ja t'ho dic jo.
Què?
És mort.
Ja no hi és.
- No hi és. - Però, gir de guió.
- És aquí mateix. - Sí.
- O sigui que hi ha dos Fontaines? - Sí, doble Taine.
I també sabem que hi ha un laboratori subterrani en una narcocasa.
Però el macarra aquest diu que ja no hi és.
I totes les pistes que teníem són 30 metres sota terra.
Ja t'ho deia, Fontaine. Va bé riure de tant en tant.
Fa anys que el conec i no l'havia vist riure mai. Ni una sola vegada.
No l'havia vist riure mai.
No t'havia vist riure mai.
No l'havia vist riure ni una vegada.
Calla…
- És el pollastre. - Tio.
- El puto pollastre. - Què?
És el pollastre.
La farina.
La farina del pollastre.
A la narcocasa, hi havia una pols blanca.
Creia que era cocaïna, però no.
Jo reia, em vas espantar i vaig disparar. I ara el pollastre ens fa riure.
N'han posat al pollastre.
Ens l'ha venut aquell tarat. Ho capteu?
Hòstia. Eh, tio, calma. Estem en públic.
- Tranquil. - Li vull fer unes preguntes.
- Ja et coneixem. - No tens tacte.
- Ja hi parlo jo. - Què?
Jo me n'ocupo.
Cinc minuts.
Treball en equip, penseu-hi. La unió fa la força a L'hòstia.
Disculpi.
- Hola. - Hola.
El refresc està esbravat.
Vull posar una queixa.
És el nostre lema.
Aquest pollastre picant nou té alguna cosa.
No sé què em passa.
Té aquest efecte. És una recepta nova.
És secreta.
Els secrets m'agraden.
Sí?
Porta-me'n.
No puc.
Són normes de l'empresa.
Aquesta és la meva cadira.
Saps què és un Shalimar?
Un Shalimar?
Sí.
- Em faràs un Shalimar? - Em portes pollastre?
No et moguis.
- I un panet. - Un panet?
Tot el que vulguis.
I un te dolç.
No serà tan dolç com tu.
- I amanida de col. - D'acord.
- Sí. - Tot el que vulguis.
No tardis! Desgraciat.
Informe 65A-3, gravat el dos de novembre.
Punt de distribució Gamma 8, sis dies postintroducció del component H.
Efectes inductors del plaer
observats aproximadament 44 segons després del consum
expressats a través de rialles i amabilitat.
Aproximadament el 25 % dels subjectes de l'experiment
experimenten contraccions musculars esporàdiques.
Pel que fa al grup de comparació Beta 3…
Bé, n'informarem més endavant. 11261, fora.
Grup de comparació.
Acabat de fregir.
Vine aquí.
- Molt bé. - Em podrien fer fora.
- Així és més excitant. - Sí. Això m'agrada.
Què tenim aquí?
- T'agraden les cuixes torrades? - M'encanten.
- Sí? Mossega. - Sí.
Sí.
Collons. Sí, seu a la falda del papa.
- Molt bé. - Sí.
- Així. - Hòstia.
- Sí, digues marranades. - Ostres!
- Malparits. - Sí, malparits.
Fills de…
Saps què?
He de… Disculpa.
Mou-te. He d'anar al lavabo.
- Vaja. No… - Espera'm aquí.
- No us mengeu aquesta merda. - Què ha passat?
No us atureu.
El club nocturn també?
Tot. Si és a The Glen, ho vigilen.
I només és aquí.
He mirat totes les pantalles
i només vigilen llocs que són al nostre barri.
A qui li importa The Glen?
No és només això. El tio grava observacions i tot.
- Apunts. Sobre el pollastre. - Què?
- I el seu efecte en la gent. - Au va.
Algú està experimentant amb nosaltres.
O sigui que és una conspiració, com la manipulació,
l'11-S, l'efecte Mandela…
Sí. Què si no? Vull dir…
- Si en trobem el responsable… - Frena.
No et vull tallar el rotllo com un tanga mal posat.
- Què? - Escolta.
Estàs obviant un detall important.
Nosaltres no som detectius, collons.
Deixem-ho estar. Siguem sincers.
- Tu ets puta i jo emprenedor. - Imbècil.
Digues el que vulguis. I ell és camell.
- Per què sempre ets tan negatiu? - Negatiu?
Només soc realista, collons.
Espereu.
Ells també són camells.
Merda, ja hi som.
És ton fill?
Que susceptible.
És el Ronnie, mon germà, entesos?
Doncs és un nen molt maco.
Amb sort, no es deu assemblar gaire a tu.
- Perdona. Ho sento. - Tranquil·la.
Què va passar?
Un poli malparit.
Segurament buscava una excusa. Va…
Va dir que havia robat uns caramels.
Tu i jo els hauríem de seguir de prop.
- Slick, mira què hi ha a la furgo. - Per què jo?
Ets esmunyedís.
Que soc esmunyedís?
Jo? Però si soc Taure.
Ja ho sé, ja.
Ri-ri!
- Io-io? Nena! - Hola, guapa.
- Què dius? - No gaire cosa. Podem passar?
De què cony va això?
El Govern hi està ficat?
Saps quant guanyen els de la junta?
CREMA PERMANENT 2 CLEAN COM MÉS LLIS MILLOR
Tinc 44 alumnes en una classe diminuta.
Fills de puta recargolats.
Què creus que els fa?
T'ho dic de debò.
Estic pagant el material escolar amb els meus diners per a gasolina.
I ara ens volen tornar a retallar el sou.
Això és…
Potser exagero, no?
Segur que ho han fotut a tot arreu.
Creia que m'havia tornat boig.
Però heus aquí.
Beguda de raïm?
No fotis.
Tens una flor al cul.
Si vols te l'ensenyo.
- Millor sortiu. - Entesos.
Només estem parlant, no?
- Anem. - Hem acabat.
- No. Vinga, Llàtzer. - Què intentes?
Anem a aquell lloc nou?
Has tornat d'entre els morts.
Semblaves un colador l'última vegada.
- És igual. - No, vull una resposta.
- I tu qui ets? - Jo? Estic neguitós.
- Sí? - Sí.
Ja us mesurareu la polla després.
Ara les putes et donen ordres?
- Ostres. - Us he dit que fora.
Que només parlem, hòstia. Calla un moment.
M'he d'anar a tallar els cabells, però ja ens veurem.
Però ja ens veurem.
Ja et trucarà. Molt bé. Marxem.
- Què cony et passa? - Per on han anat?
Com vols que ho sàpiga? Tria.
- Què fas? - Truco a l'Slick Charles.
El xulo que acabem de perdre.
No m'ho puc creure.
Jo hauria de ser a mig camí de Memphis!
Collons.
"Com més llis millor."
I què més.
"Com més llis millor."
- El jovenet i la Foxy Brown. - Com més llis millor.
- Què cony vol dir? - Això.
Ho tens damunt del cap, dins del cap, al costat…
- Va borratxo. - …i sota el cap.
A la terra dels cecs, Foxy Brown. A la terra…
Per què ho dius, Frog? Què saps?
Has de baixar a l'última estació, jovenet.
Tut-tut.
Frog.
- Dona'm una resposta clara. - Una resposta?
On va tothom per obtenir respostes?
A l'església. L'església?
El Senyor sempre t'indica el camí. Sempre.
- L'església. Entesos. - Hi ha deu esglésies al barri.
Quina?
On cony vols anar per sortir de Babilònia?
GRAN ESGLÉSIA DE L'ESPERIT SANT DEL MONT SIÓ
No tinc res a envejar a la Nancy Drew.
Anem per darrere.
Per aquí, exacte.
Què? Mira, allà.
Slick.
Està obert. Slick, ets aquí?
- Slick. - Hi és?
- Sí. Espera. Merda. - Obriu!
Collons, Fontaine, si que estàs fluix.
La Nancy Drew podia obrir Fort Knox amb això.
Vinga.
- Io-io, mou el cul. - Calla o et deixo aquí.
- Un moment. - I una merda.
- On cony éreu? - Hòstia.
Deixeu-me sortir. Fa una hora que soc aquí.
- Has descobert res? - Que tinc una claustrofòbia de cal Déu.
No hi ha res.
Només caixes i mercaderies perverses.
A veure. I aquesta targeta magnètica rara.
On són?
Han entrat amb una caixa i ja no han tornat.
- Avui anem a missa. - A missa?
- Vinga. - Jo no penso anar a missa.
No estic bé amb Déu per una tal Maria.
DISSABTE AL VESPRE, RESSORGIMENT! PREGÀRIA I NIT DE SANACIÓ
Repetiu amb mi. Els seus ulls!
Són a tot arreu.
Observen tant els bons com els dolents.
- Però també els dolents. - Sí!
I sabeu què és el que més vol de vosaltres?
Diguem-ho junts si voleu. Sé que ho sabeu.
Obediència.
Això sembla la secta de Jim Jones.
A veure si també prendran cianur.
És igual que tot et vagi malament.
És igual que t'hagin de desnonar.
És igual que hagis de pagar la llum.
És igual que també hagis de pagar el gas.
És igual
que el teu net Jamal morís
en un tiroteig al costat del Dairy Queen.
Creu en la seva visió.
Confia.
Repetiu amb mi.
Confia.
Confia!
Confia-hi!
Som-hi!
Fa temps que no vaig a missa, però això no és normal.
M'indiques el camí?
Tens la targeta, mestre?
Estic baixant
sota terra.
Espero que no ens ofeguem
ni ens donin pel cul.
Ara mateix,
si algú em posa a prova,
morirà aquí a la vora.
No sé per què…
No és el mateix. La xarxa està més alta.
El volant arriba molt amunt.
I ara què?
Espereu-me aquí.
On puc trobar un vestit d'aquests?
Disculpi, senyor. Hòstia puta.
Què és això?
On som?
Sota The Glen.
ESGLÉSIA MONT SIÓ
VESTÍBUL CENTRAL
GUANYANT LA CURSA DEL FUTUR
POLLASTRE I GOFRES CRUIXENT!
Tenim un 604 al carrer Vint-i-dos.
Això és una bogeria. Ho controlen tot.
Et juro que ja n'he tingut prou. No fot res per mi.
Ja era hora.
M'està trucant.
LA UNITAT COMENÇA AQUÍ GUANYANT LA CURSA AL FUTUR
RECERCA I DESENVOLUPAMENT
Tu et pots sentir guapa.
Jo em puc sentir guapa.
Tu et pots sentir guapa. Jo em puc sentir guapa.
MATA AQUEST MALPARIT.MP3 NECESSITO UNA ABRAÇADA.MP3
Fills de puta malvats. Són uns malvats.
No. Encara no hem passat el Rubicó. Això no en té res, de missioner.
És una masmorra sexual amb bukkake inclòs.
- Heu vist què feien? - Experimenten amb nosaltres.
Tio, control mental!
El pollastre, la comunió, la crema permanent.
Tot per controlar com ens sentim i què fem i pensem. Controlar-nos.
- Per què? - Importa?
Això sembla La taronja mecànica.
- I en som l'objectiu. Marxem. - Sortim d'aquí.
Jo no marxo sense trobar el que vull.
Tio, que no ets l'únic.
Necessiten la nostra ajuda.
Ho hem d'explicar. Hem de descobrir el pastís.
Mira'm, Fontaine.
Això no és cap joc d'estar per casa.
Això és seriós. És el puto Oncle Sam.
- Hem de fotre el camp. - I ajudar aquesta gent.
- Ho hem d'explicar a algú. - No. Encara no.
Fontaine.
- Taine! - Hòstia!
Fontaine, faràs que ens matin!
Fontaine, vinga.
Ja hi tornem.
Una altra porta que du a pecats i iniquitat.
Per què no busquem la porta de sortida, cony?
No t'ho impedeix ningú.
Pecats i iniquitat, collons.
Decantant B014.
És el mateix paio.
Decantant A036.
Hi deu haver tot el barri aquí sota.
Decantant A036.
Decantant B014.
Decantant B022.
No tot el barri.
Només persones concretes una vegada i una altra.
Però per què ells?
Decantant B028.
Taine?
Slick.
Decantant A001.
…A001.
Decantant A001.
Decantant A0…
Decantant A001.
Taine!
Para.
Hem de marxar.
- Hem de sortir d'aquí. - Tu no ets jo.
Et mataré. Us mataré a tots!
Hola, nena. M'agraden les arracades.
Què collons…
No sé…
És clar.
Traieu-vos això.
2241, endavant. Hi ha tres intrusos.
- Intercepta'ls i redueix-los. - Sí, senyor.
Un moment. Freneu una mica.
Tinc la nova cançó de Ruckus, acaba de sortir de l'estudi.
Disculpa. Perdona, tio.
Així. Deixeu-vos portar per la música. Així.
Gireu i volteu.
És l'estrena mundial.
No escolteu aquesta merda. És una de les seves cançons.
Perdona.
Sí, així, balleu. Vinga.
Esteu bé? On és l'Slick?
Slick!
Estàs hipnotitzat. Vinga. Hem de sortir d'aquí.
Merda!
Estem bé. Estem molt bé, no?
Esteu enganxadíssims, no?
Esteu llestos per al clímax.
Veig que la música ja us controla la ment.
Necessito que feu una altra cosa.
Slick, corre!
- Sabeu l'hora que és? El cotxe, tio. - Va!
Vinga!
Això sembla el videoclip de "Thriller"!
- Vinga! - De pressa!
- Merda. Arranca! - Vinga!
Arranca!
Merda!
- Vinga. - Molt bé!
Vinga.
Fot-li gas.
Fontaine, què fas?
Aquest paio té el pitjor cotxe de la ciutat, hòstia.
- Què collons… - Què cony els hi passa?
- Merda. - Teniu cinc segons.
Merda.
Han parat.
Ara sortim del cotxe?
Un xulo, una puta i un camell entren en un bar…
Tu ets el cap?
No. Tothom té un superior.
El meu és un cabró. Us avindríeu.
Jo només soc l'home a qui truca quan s'ha de solucionar algun merder.
Soc com el guarda de seguretat d'un centre comercial,
però és un centre comercial enorme.
El guarda de seguretat? Si us dediqueu a torturar gent.
No torturem ningú.
Investiguem, fem experiments, som científics.
- Pel bé comú, a més. - O sigui que tu ets el Kevin Bacon.
L'home sense ombra, malparit.
Mentint als EUA?
Els EUA són un experiment.
Una idea a mig madurar inventada per ideòlegs aristocràtics
que vivien en mansions construïdes per esclaus
i que van marxar sense pagar.
Un país en constant guerra interna,
sense res en comú, sense diàleg ni pau.
Si estem en sintonia, no ens arrencarem el cap.
I llavors tot això podria funcionar.
Això és el que volem.
Mantenir units els Estats Units.
Clonant xulos i camells?
Tothom té un paper.
Per seguir fent la nostra feina, això ha de tenir un cert regust,
qualitat de vida, je ne sais quoi.
De què cony parles? Això és una trampa.
I ens feu servir perquè no canviï.
Si no fos per vosaltres, ja hi hauria tres Starbucks
i tot s'espatllaria.
O sigui que sí, us fem servir perquè tot segueixi igual.
Així podem experimentar amb aquesta bona gent en pau.
O sigui que només existeixo per fotre-ho tot?
Oh, Fontaine.
No siguis pessimista. Ets un patriota de collons.
Per a mi, ets el Capità Amèrica.
Bé, i ara què?
- És una pregunta trampa? - No, senyora. Hem de decidir.
Jo diria que només teniu dues opcions.
Primera opció: el Chester us mata.
Segona opció: no feu res.
Torneu a la vostra vida. Feu el que feu sempre: els ulls grossos.
Jo crec que la segona opció és fantàstica.
Tu què creus, Chester?
Hi està d'acord.
És com La decisió de la Sophie. Aquesta sí que l'he vist.
Bé, què decidiu?
- Tercera op… - Olympia Black.
Olympia Black.
Dic aquestes paraules i feu el que us mano.
Sé que és desagradable no tenir el control,
sentir-se impotent.
No valorem prou l'autonomia.
Però vull que entenguis la teva situació.
Ets propietat nostra.
Aquesta cadena i les dents xapades d'or,
aquesta pistola…
Ell no és l'únic que té pistola, malparit.
Descongela'l o et disparo a la boca.
Fontaine.
Hòstia.
Fontaine, apunta la Io-io.
Taine, no.
Saps què tenen en comú el Chester, el Fontaine i l'Slick Charles?
Són cars.
Com tu n'hi ha a grapats. Una puta com qualsevol altra.
No et deixis controlar.
Em sembla que no se'n surt. Posa't la pistola a la boca.
No. Para, hòstia puta!
Estira el percussor.
Merda! No li facis mal!
Ja pots resar.
Ja en comences a ser conscient? Ho captes?
No hi tens res a fer.
L'únic motiu pel qual no ets mort
és perquè no decideixo jo.
Fontaine!
Relaxeu-vos.
Molt bé.
Sabia que prendríeu la decisió correcta.
Anem a buscar una hamburguesa, Chester. Em moro de gana.
Hòstia.
Vinga.
- Estàs bé? - Sí.
Fontaine?
Perdona…
No pots…
Es pot saber què fas?
Aquest matí he anat a l'església. La targeta no funciona.
La deuen haver bloquejat. No he anat als altres llocs.
- Però deu passar el mateix. - Io-io.
- Buscarem una altra entrada. - Io-io!
Què? Què passa?
Ja en tinc prou.
Prou de què?
- No. Que ens senti… - He dit que ja…
en tinc prou.
Com que ja en tens prou?
Ho hem de deixar estar.
Això no només t'afecta tu. Ni a mi, collons.
- És casa teva. - I una merda.
Aquí no hi ha comunitat.
Només un grapat de pelacanyes que no tenen enlloc més on anar.
Molt bé, t'has passat.
- Hi ha bones persones. - Qui? Els ionquis?
Els de les bandes? Els que et paguen perquè els la mamis?
Aquí no hi ha res de bo.
És culpa meva.
Soc camell, te'n recordes?
És el meu paper.
O sigui que tornaré a interpretar-lo.
- Aquesta és la teva excusa? - Excusa?
Em van crear dins un tub.
Ni tan sols soc real.
Això no és cosa meva.
I tu? Quina excusa tens?
He vist els teus trofeus. Què vols? Ser doctora?
- Detectiu? Científica? - Entesos.
O ja volies acabar així?
Què vols que et digui?
Sí. Volia viure a Nova York, investigant per al New York Times
o follant al Carib, fent submarinisme, buscant tresors perduts i això,
però soc aquí.
Sí, al barri on hi ha la casa on em vaig criar.
On hi ha tota la merda de què sempre he volgut fugir.
Atrapada en la mateixa trampa que tu.
Tio, jo també tinc por. De debò.
Però hem de fer alguna cosa.
Jo no tinc por.
Ja m'està bé.
Potser el pròxim Fontaine no serà un gallina rematat.
Sí, potser no.
Ja saps on és la porta.
Vinga! No siguis nyicris!
Un paquet de cigarrets
i un rasca-i-guanya.
Que vagi bé.
HAS PERDUT
Has perdut.
Com sempre.
Com va, Frog?
Tot bé, fill?
Mama,
pots sortir un moment?
Ara no. Estic mirant la telenovel·la.
Pots obrir la porta?
Mama.
Obre, si us plau.
No. Gràcies, fill.
Necessito veure't.
Pots obrir, si us plau?
Obre la porta.
Obre la puta…
Et necessito, mama.
No cal, fill.
La Josephine ha fet peix fregit al centre cívic.
Encara estic tipa.
Em cago en tot!
Tio, estàs plorant?
Sí que plores.
Tio, per què plores?
Ves-te'n, Junebug.
Encara em deus quinze dòlars.
Una vegada, el Bob Esponja i el Patrick estaven tan tristos
que ploraven abraçats i van caure a terra.
Els sortien les llàgrimes així.
Era divertit.
Feien "buaaà, buaaà!"
Para ja.
Dona'm això.
Em recordes algú, ho sabies?
Qui?
Tu sí que em recordes algú.
Qui?
T'he enxampat.
Està obert.
Vols un trago? Però no tinc suc de taronja.
Quant fa que no et dutxes?
Seu, si us plau.
DESTINATARI: WASHINGTON POST
- Ei, Io-io! Ets tu? - Merda.
- Hosti, sí que ets tu! - Biddy!
On eres? Per què vas amb gavardina?
Sembles una puta refinada.
Molt bé, nena, fes la teva.
Espera.
Ja vinc, maco.
DESAPAREGUDA
Les putes no hi són.
Són en una classe de pilates o alguna cosa per l'estil.
Els he… Els he donat uns dies lliures.
És que…
Ser proxeneta ja no és el que era.
Hauries d'haver vist els abrics de pell.
Els hauries d'haver vist.
Era un puto os polar.
Pèl per pèl, tio.
I a sota…
pell de color merlot.
Les putes es morien de set.
No vaig guanyar mai cap premi, no?
Però me'n recordo com si fos ahir.
Jo no he tingut mai cap germà.
Però me l'estimo igualment.
Sí.
Has parlat amb ella?
M'ha escridassat.
- Però tenia raó. - Fa molta ràbia.
Sí.
Saps què?
Si hem de fer aquesta bogeria…
deixa que m'arregli.
Biddy!
Parlem un moment.
- Biddy. - Ves a la merda, Slick Charles.
- Això tu. - Tio!
Perdona, m'ha sortit sol.
- Parlem un moment. - Que no.
M'has deixat tirada una setmana.
Però què dius? Mou el cul i entra al cotxe.
Tenia una crisi existencial.
- Què? - Ets la meva Lady Godiva.
No m'obliguis a disparar-te.
Si em fas suar l'abric et juro que…
Tio, què vols?
Escolta, només volem saber on és la Io-io. Res més.
- Tio… - Biddy. Escolta.
Estem cooperant.
Tenim una missió.
Dona'ns la informació i tocarem el dos.
Va, Biddy, si us plau.
Feia temps que no la veia.
Creia que devia tenir gonorrea o alguna cosa.
Però potser l'he vist o potser no.
Ja saps que no tinc diners.
Era aquí fa unes hores. Gavardina marró i ulleres de sol.
Semblava que anés disfressada
i li ha funcionat.
Ha marxat amb un paio.
Diria que un raper o un esportista.
Espera, per què ho dius?
"Entren i surten per punts d'emersió estratègics
amagats ex professo en diverses ubicacions del barri."
Io-io, això és molt bo.
Ex professo? Quin domini del llatí!
Hi ha diagrames, articles de referència…
Collons, fins i tot un mapa.
Digne d'un Pulitzer.
I entenc perfectament que volguessis recórrer al Post.
Però digues,
de debò creus que ho has descobert tot?
Ni tan sols saps la traca final.
Llàstima que no la veuràs.
Ves a la merda.
Hem modificat un dels nostres productes.
Ara és una mica més potent, però encara no és segur.
Potser notes efectes secundaris, però intenta no perdre el cap, d'acord?
Fontaine, espera. No ho facis.
Fontaine. Vinga, tio.
- Tenen la Io-io, tio. La Io-io! - Ja ho sé.
Ja ho sé.
Però què penses fer?
Entraràs, pim-pam-pum, i faràs saltar la casa pels aires?
Què fem, tio?
Què fem?
- El que faria la Io-io. - Tio…
Vinga.
Treballarem junts. Això és el que farem.
En què cony penses?
No podem baixar i trucar al timbre perquè…
tenen un exèrcit.
Un exèrcit…
Què se t'ha acudit?
No t'agradarà.
¿M'estàs dient
que hi ha un grapat de científics bojos
sota el barri
que experimenten amb gent negra
i que et clonen per controlar-nos la ment?
Més o menys.
I necessites la meva ajuda?
Evidentment, la resposta és no.
Això és casa nostra.
Les mares, les àvies, els nens… També han de viure aquí.
I nosaltres els compliquem la vida.
Però ara mateix som tot el que tenen.
Quina mena de bola de merda…
De què collons parla aquest tio?
L'has cagat venint aquí, tio.
Collons, tio.
Ja li està bé.
- Ni sal ni pebre? Res? - No.
Només el gust del pollastre. Bullir-lo el potencia.
M'he comprat una olla lenta. Ja ho provaré.
Mola, tio.
Bé, ja hi som.
Decantant A001.
Tranqui, figura. De seguida tornaràs a ser tu mateix.
La Josephine ha fet peix fregit.
Encara estic…
Mama, tens gana?
HAS PERDUT
Fas olor de cotxe nou, jovenet.
Té.
Fontaine.
- Què cony vols? - Que què vull?
- Què vols tu? - Res.
Espera, guapo. Estem negociant.
- Surt. - És un art.
Fes el que vulguis…
Dorm.
- Dorm. - Que dormis!
Molt bé.
Merda!
Es despertarà i ens matarà.
S'està despertant.
Ho sento molt, Fontaine.
No ho hauria fet,
però necessito diners.
- Hi ha poca feina. - Escolta, màquina. Quiet.
És un moment de reflexió i autoconeixement.
Les cortines.
Què se t'ha acudit?
No t'agradarà.
T'has fet mai el mort?
Aquests desgraciats es pensen que ho saben tot,
però no saben que sé mantenir el cap fred.
Em dedico al negoci brut.
Els guanyarem al seu terreny.
Però abans de res necessitem que algú et dispari.
Digues a l'Isaac que hem de parlar. Fes-ho.
Que et bombin!
- Espera. - Hòstia, tio.
El Fontaine t'ataca,
et dona mil dòlars i diu que vol parlar amb mi?
Això és el que ha dit, tio.
Però tenen ulls a tot arreu.
- Ens vigilaran. - Que ens vigilin.
La presa més fàcil és la que veu exactament el que s'espera.
Deu mil dòlars.
Deu mil.
- I només li he de tornar a disparar? - Això diu.
Trenta mil.
La Biddy diu que diu que en vol trenta mil.
Trenta? L'altra vegada em va disparar gratis.
Diu que d'acord. Que et bombin, però d'acord.
Diu que et digui una altra cosa.
Que no fallis.
Ara tenim un elenc digne d'un Oscar.
"…un grapat de científics bojos sota el barri?"
Pots fer-ho millor.
"M'estàs dient que hi ha
un grapat de científics bojos sota el barri?"
- Així. - Així?
- Sí, Denzel. - Dia d'entrenament o El llibre d'Eli?
- El llibre d'Eli. - Merda! Tornem-hi.
És l'hora de l'espectacle.
…un grapat de científics bojos sota el barri?
L'espectacle? Vols que em disparin!
A l'espatlla.
Ves-te'n a la…
Pensa que han de pensar que ets mort.
Entesos. Em faré el mort. Soc mort.
Després deixa que et portin,
posa't còmode i espera't fins que estiguis sol.
Llavors fes servir el teu carisma per trobar un voluntari.
Necessito indicacions.
I fes que el teu nou amic t'escorti fins a la sala de control.
Bufar i fer ampolles. Sí.
Mentre jo faig tot això,
tu què cony faràs?
Jo?
Jo porto la cavalleria.
Ja venim. Porto tot el barri.
Porto tot el barri. Ja ho veureu.
És la revolució, collons!
Disculpi, bon home.
Si m'indica on és l'ascensor que porta al laboratori dels sonats,
ens en anirem ipso facto.
Ai, sí. Ara mateix.
Allà mateix.
Ja hi som.
Obre.
Obriu totes les portes exteriors i feu via, collons.
Merda.
Bé…
som-hi, tio.
CREMA PERMANENT V. 2
No, malparits de merda!
No!
Fills de… Anireu a l'in…
Infern.
Merda.
Deixeu-los secs!
Molt bé!
Que no s'escapin. Merda. Amb aquests no s'hi juga.
Slick Charles.
La noia que busques és a la sala 29.
A la zona de proves.
- Ho has sentit? - Ja hi vaig.
Us podrireu a l'infern. No.
Hem de dir als d'R+D que s'han passat.
Vinga, portem-la a processat.
Parlant de desmaiar-se, com va la Cheryl?
Molt bé.
- Ja hi som: l'alarma. - Cada dia igual.
Cada dia.
Il·lusos de merda.
Io-io!
Io-io! Vine aquí. Vine!
- Slick? Què hi fas, aquí? - T'hem vingut a rescatar.
Sou vosaltres?
Sí. Hem vingut el Fontaine, jo i mig barri.
Gràcies, Slick.
No he compartit mai els meus sentiments amb tu.
- Els xulos no ens obrim. - Deixa-ho per després.
On són?
On vols que siguin?
Eh, què cony esteu fotent?
On et penses que vas?
Ja sabia jo que aquí hi traficaven.
Així n'aprendreu!
No.
No et moguis.
Quiet.
Endevina on soc.
Sí, sota terra. Sota terra, tio.
Sí, tio, vine. Sí, tio, porta cervesa.
Convida la Stacy també. Que porti una amiga. Us espero.
Matem això d'una vegada, Io-io.
- Vinga, alliberem uns quants clons. - Sí senyora!
No corrin, caminin.
Si us plau, mantinguin la calma
i dirigeixin-se a la sortida més propera.
Si us plau, mantinguin la calma
i dirigeixin-se a la sortida més propera.
Si us plau, mantinguin la calma
i dirigeixin-se a la sortida més propera.
El 1995 et van nomenar proxeneta de l'any.
Vinga. Surt d'aquí.
Vinga. Accelera una mica.
Merda!
Saps què?
Això és culpa meva. T'hauria d'haver matat la primera vegada.
T'hauria d'haver matat la segona vegada.
Sí. No. El sector est està compromès,
però hi ha poques baixes al departament.
Sí, senyor.
És clar.
Després de tots aquests anys…
encara se'm fa molt estrany.
M'alegro de veure't, Fontaine.
- Ves pel darrere. - La dona diu que m'estic estovant.
Hòstia…
No, tio. Que facis la volta, collons.
Últimament em sento massa culpable.
Intento veure les coses bones.
Dels errors sempre se n'aprèn.
Merda.
Potser quan això s'acabi faré que baixin
a recollir unes cèl·lules per fer-me una secretària.
Doncs saps què?
Tinc unes quantes queixes per a recursos humans
sobre les condicions de treball.
Parlant de recursos humans, i els teus amics?
Carregant-s'ho tot mentre parlem.
Els problemes, d'un en un.
Ets…
jo.
No.
Tu ets jo.
Un dels molts que he creat al llarg dels anys.
O sigui que treballes per a ells?
Diguem que és un matrimoni de conveniència.
Soc el genetista principal d'aquesta operació.
Però per què?
El Ronnie.
El Ronnie?
- És…? - No.
Va morir tal com recordes tu.
És l'únic que volia que tinguéssiu tots.
Però sí, ell és el motiu pel qual vaig pactar amb el diable.
Molta paperassa, Io-io.
Odio la paperassa.
A la merda la paperassa. Espero que t'acabi colgant!
- Molt graciosa. - Ja.
Què collons…
Merda.
Tenim operacions a tot arreu.
Los Angeles…
- Collons! - Chicago…
Vaig triar The Glen perquè se suposava que era tranquil.
I m'estàs putejant.
Mira, Fontaine, les autoritats,
els meus superiors invisibles que mouen els fils,
no obtenien els resultats que volien.
Anys d'experimentació,
milers de milions de dòlars i encara no hi ha veritable pau.
Productes capil·lars,
cançons a la ràdio, pollastre fregit,
clons mantenint la farsa…
Un malbaratament de recursos a curt termini.
Tot perquè ells no veien el que és tan obvi per a nosaltres.
No n'hi ha prou amb pensar igual.
Hem de ser iguals.
Tu flipes, tio.
La meva feina a la Iniciativa Clon m'ha permès aïllar 378 gens únics
que us separen a vosaltres i els vostres guetos
dels vostres homòlegs als afores,
els barris llatins,
el barri xinès.
Després de seqüenciar-los,
vaig presentar un apèndix als meus superiors.
Tu ja en coneixes els primers resultats.
Al laboratori, el tècnic.
L'encarregat.
No van ser èxits, però van aprovar.
Són els cabells, que són rebels.
Però hem perfeccionat el procés.
La gent se n'adonarà
si un dia es desperta amb cabells rossos i ulls blaus.
No passarà d'un dia per l'altre.
Tardarem generacions.
I ara som al caire del vertader llançament nacional.
L'assimilació és millor que l'aniquilació.
Merda.
Vinga, Io-io. I si acabem d'una vegada?
Merda.
Kravmagà el dimarts i el dijous. Què et sembla, Slick Charles?
Eh, malparit!
Creus que el Ronnie hi estaria d'acord?
No assumeixis que coneixes mon germà per tenir-ne uns quants records.
Tu no hi eres aquell dia.
Quan va morir.
Surt. No siguis tímida.
Surt.
Li van disparar, Fontaine.
Amb violència.
Just aquí.
Entre les costelles cinc i sis.
La bala no va tocar el cor, però li va perforar els pulmons.
Podria haver sobreviscut.
El van deixar allà.
Sol.
Espantat.
Tirat sobre el paviment glaçat.
Va tardar quinze minuts a morir.
Llança'm aquesta joguineta.
Ja!
Genial.
Quan vaig arribar al dipòsit de cadàvers…
me'l vaig quedar mirant
molta estona.
Sabia que era ell, però…
No es van ni molestar a eixugar-li la sang.
Ja s'havia assecat.
Era una crosta negra.
O sigui que…
vaig agafar un drap
i el vaig rentar jo mateix.
Li vaig netejar la pell.
Et vaig estalviar aquell record.
Torno a la meva cantonada. No et preocupis per mi.
- Et deixarem en pau. - No he entès mai què li veus.
No m'agrada pegar a ningú indefens, però és un imbècil.
Suposo que es podria dir que té un do per al dramatisme.
És esmunyedís.
Sé que creus que avui has fet una cosa important,
però el que li va passar al Ronnie no es pot repetir.
O sigui que la meva feina seguirà igual.
És necessari.
Tots tenim un paper.
Jo tinc el meu. Tu has tingut el teu.
Em quedaria, però ha estat un dia molt llarg.
- Cuida't. - I té estil.
El paio té estil.
Slick, sé que dic moltes merdes,
però és per alliberar la frustració.
Mira el malparit.
No puc deixar que ho facis.
Tant de bo no fos necessari.
Chester.
Olympia Black.
Va guapo, no?
Des dels botins fins a l'abric,
des de la jaqueta de pell fins a les cadenes d'or.
I els anells, collons.
Olympia Black.
- Olympia Black. - Jo no soc cap clon.
No.
Però ell sí.
- Mata'l. - Espe…
T'has pres el teu temps. Hòstia.
El vestit no era tan lleig, no?
Feia teatre, idiota.
Donna Kelley informant en directe des d'un escenari dantesc.
Soc a la Casa de Canvi,
d'on han sortit dotzenes de persones confoses i despullades.
Els operadors d'emergències han rebut centenars de trucades…
Els residents de The Glen de seguida han organitzat ajuda.
Hi ha gent que els dona aigua, menjar i la seva pròpia roba.
Hi ha unes persones que afirmen ser el centre dels esdeveniments.
Senyor, ens podria dir què coi passa?
- Coses de bandes. - Hola.
Ens hem hagut d'armar i atacar el castell. Em sentiu?
Si et soc sincer, no em creia una p*** merda.
- Però ara… - Ara sí.
…si hi veiem doble, cobrim el poble.
Ho captes?
Som dels grans i tenim armes. M'enteneu?
Amor meu, t'estimo, nena.
Sí, exacte. Hem fet com el Gola Profunda.
Al Watergate. Tranquils, tinc els rebuts.
Estan clonant gent en laboratoris secrets.
A Chicago, Illinois. Detroit, Michigan. Los Angeles, Califòrnia…
Portem tot el dia aquí intentant entendre què ha passat.
La gent està fatal!
Estan clonant gent. Què cony passa aquí, collons?
Exacte. Aquesta és la principal teoria.
Un gran grup suposadament ha interromput la missa aquest matí
a la Gran Església de l'Esperit Sant del Mont Sió, just darrere meu.
Com podeu veure…
- Mira-te'l. Taine! - Taine!
- Company! - Com va, tio?
Malparit.
Hòstia.
Perdona.
- Ets el vertader? - Sí, tio.
Els costarà bastant encobrir aquesta merda.
I ara és bon moment per dir-vos que em retiro.
Io-io, crec que jo també penjo els botins.
No puc tornar al Royal perquè hi ha un altre Fontaine lligat
que m'apallissarà.
Saps què se m'acut, Fontaine?
Potser segueixo l'exemple de la Io-io i me'n vaig a Memphis.
Potser els aniria bé tenir algú amb les nostres habilitats.
No s'aturaran a The Glen.
Amb més motiu.
I tu?
No ho sé.
Descansaré uns dies.
Segurament viatjaré.
Memphis no sona malament. Si…
- Tots voleu venir amb mi. - Ara estem junts.
Si no us fa res.
Bon dia, Los Angeles. El Big Boy us saluda.
Escolteu, gent del barri,
avui aneu una mica curts d'escrúpols, no?
Per què no plomeu algú proper?
Plomeu un veí o un company de feina.
Us posarem el nou tema de Ruckus, "Rata",
que s'estrena al barri.
Mama, vols res de la botiga?
No, gràcies.
Després aniré al mercat de vodú.
Ei, posa-me'n una mica.
Diuen que sembla una casa de bojos. Ja tenim connexió.
Connectem en directe
amb el nostre enviat al barri, Billy Flowers.
- Billy? - Exacte.
Soc davant de la Casa de Préstecs J-Bo, aquí a la ciutat de…
a la cantonada de Jonesboro i Claire
amb el que només poden ser clons.
Esperin. Senyora, algun comentari?
Vostè, senyor.
D'on ve?
Molt bé. Seguim. Per aquí. Senyor.
Senyor.
Com es diu?
No havia vist mai res d'igual.
Espera.
Repetim: clons davant de J-Bo.
No ets tu, Tyrone?
Subtítols: Maria Romero Soronellas