Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[smích dětí]
[Jess] Vyrůstala jsem na Slunečném pobřeží v Austrálii
a moje rodina tak nikdy neměla daleko k oceánu.
Když jsme nebyli v něm, byli jsme na něm.
Na naší lodi Home Abroad jsme prakticky žili.
Bylo tam celkem těsno. Máma, táta a my čtyři děcka.
Ale byli jsme šťastní, protože jsme byli spolu.
V noci nám máma vyprávěla příběhy o hvězdném muži
a vlny nás pak ukolébaly ke spánku.
Nikdy nezapomenu na to, jak jsem poprvé sama plachtila.
Na to vzrušení, když plachty nabraly vítr,
a kouzelnou přitažlivost moře.
Byla jsem kapitánem a svět mě s otevřenou náručí
vábil k dobrodružství.
Oceán jako by volal mé jméno.
[zpěv velryby]
V mých 12 už to byla posedlost.
Čtyři roky jsem studovala oceán, vlny
a učila se vše potřebné o plachtění.
Měla jsem tři brigády, šetřila peníze
a snila o tom, že jednou obepluju celý svět.
DÍVKA A MOŘE
[z rádia hraje „Walking on a Dream“ od Empire of the Sun]
[zesílení hudby]
[vypnutí hudby]
[odkašlání]
ZKUŠEBNÍ PLAVBA. ZÁŘÍ 2009. TICHÝ OCEÁN POBLÍŽ AUSTRÁLIE
[hraje zlověstná hudba]
- [hlasitý náraz] - [sténání]
[skřípání kovu]
[hlasité dunění]
[hlasité skřípání kovu]
[sténání]
[výkřik]
[konec skřípání]
[povzdech]
[cvaknutí pásu]
[cinkání kovu]
[cvrlikání ptáků]
[vyzvánění telefonu]
Jess, jak jde zkušební plavba?
Najela do mě obchodní loď. Zničehonic se objevila.
Nabíráš vodu?
Ne, to asi ne. Ale přišla jsem o stěžeň.
[Ben] Proč nespustil alarm?
[povzdech] Dobrá. Dej mi souřadnice.
Jsme 26 stupňů, 25…
Jess, dýchej.
Soustřeď se.
[hlasité vydechnutí]
[klepání]
Bože můj. Co se stalo?
Je v pohodě. Srazila se s obchodní lodí.
Najela do ní obchodní loď?
- Hustý! - To není, Tome.
Zvládne to?
- Určitě. Vrať se do postýlky. - To určitě.
[Julie] Jess, jsi zraněná?
[Jess] Ne, mami, jsem v pohodě.
Vážně. Přísahám.
[povzdech]
Na něčem jsme se domluvily. Žádné kolize.
Nemohla jsem si pomoct.
- Můžu mluvit s Jess? - Počkej.
- Můžu s ní mluvit já? - Nech mluvit Hannah.
- Byla to pirátská loď? - Říkala špatný souřadnice.
To stačí. Volám pobřežní stráž.
Ne, jenom to přiláká pozornost novinářů.
Čekají na její selhání. Nemůže před nimi zaškobrtnout.
- Loď je plavbyschopná? - Tvrdí že ano.
- No tak, že to tvrdí 16letá… - Jess musí vědět, že to zvládne sama.
Je jenom 20 mil od pobřeží.
Představ si, že by se jí to stalo 2 000 mil od nejbližšího přístavu.
[Emily] Jo, jsou v pohodě.
Sejdeme se v kotvišti. Za světla to nebude tak zlý.
Díky, Em.
[ukončení hovoru]
[povzdech]
[hraje něžná veselá hudba]
[křik dětí]
[Emily] Jess!
[muž] Tak jo, děcka. Ven s nimi a vyrovnat.
Dobře, jak řeknu teď,
přehodíme plachtu na druhou stranu.
Připravená zvítězit?
Tak jo, děcka. Pojďme do toho!
[dítě] Rychle! Dělej!
Pohni sebou!
Přidej! Přijdeme pozdě! Pojď!
- Ahoj, Jess. Co se děje? - Nejsem připravená.
- Copak? - Ale, zlatíčko.
- [muž] Nechce se ti do toho? - [Julie] Na moři se ještě hledáme.
- Tak jo. - Slyšel jsem, že jste favoritky.
[muž] Hej, brzdi!
- Ne tak rychle! - Jo, možná.
[zasmání Roberta]
[Emily] No tak, Jess!
[Julie] Dokud to nezkusíš, nepoznáš, jaký to je.
[muž] Pozor! Ne tak daleko.
Počkej, Emily.
- Držte se u mola. - [Emily] Dělej, Jess!
[smích]
Opatrně!
- Jak se tam leze? - A je to.
Dobrý.
[reportérka] Zkušební plavba Jessicy Watsonové skončila předčasně,
což potvrzuje slova kritiků.
[překřikování všech]
[žena] Athertone! Haló, Athertone!
Co? Jak to, že on tam může?
- Athertone. - Bene.
Nechápu, o co vám všem jde.
Asi o to, že ta loď je příšerně malá na to,
aby v ní někdo vypustil dítě na moře.
- Vypadá dost chatrně. - Kašli na něj.
Supi.
Tak je nekrm.
Proč nesmíme krmit supy?
Ne každý den se někdo tak mladý jako tvá sestra snaží dokázat to, co ona.
- Je to velká věc. Lidé jsou zvědaví. - [Ben] Dělá to z ní cíl.
Když uspěje, bude hrdinka. Pokud selže, tragédie jde na dračku.
Je jí deset.
Hledají slabost. Nenech si vůbec nic líbit.
Jsi kapitán. Rozumíš?
[překřikování reportérů]
Tak jo, jsem Ben Bryant, Jessičin poradce.
Jess.
Já jsem Jessica Watsonová.
Chci být nejmladším člověkem, co obepluje zeměkouli
bez přestávky a cizí pomoci.
Co se tam včera stalo?
- Došlo ke kolizi. - Bylo to vaší vinou?
Obchodní loď vybočila ze své trasy.
Toto se událo první noc vaší zkušební plavby.
Jak chcete obeplout svět, když to nezvládnete
z jednoho přístavu do druhého?
Máme pochybnosti. Díky, Bene.
- Zvládnu to. - [Atherton] Víte, do čeho se pouštíte?
Mluvíme o otevřeném oceánu, vlnách o výšce bytových domů,
větru o rychlosti 70 uzlů.
Tohle je plachtění na úrovni Mount Everestu.
Ano, trasa bude náročná,
ale plachtění se věnuji půl života…
Takže asi tak pár let?
Splnila jsem praxi 10 000 námořních mil. Jsem kvalifikovaná.
A připravená.
Jak by se dalo připravit na loď, která nerespektuje radar?
Proč vám před nehodou nespustily senzory přiblížení?
Zapomněla jsem na ně.
[překřikování reportérů]
Pane a paní Watsonovi, s tímhle nemáte problém?
Udělala chybu. Jsem si jistý, že už se nebude opakovat.
Podle vás je v 16 způsobilá?
Kdo jsme, abychom jí odpírali sny?
Tvrdě dřela a několikrát nám dokázala, že na to má.
A na kdy je teď stanovené datum vyplutí?
Měla bych vyplout do poloviny října.
Takže za dva týdny. To není moc času.
Je to poslední termín, než Jižní oceán pokryjí ledové kry.
A co výzvy úřadů k úplnému zrušení vaší plavby?
Bene, dokážete tuto dívku dostat domů?
Zkušenosti mi nechybí.
Jako kapitán v závodě Millennium Cup jste ztratil člena posádky.
Matta Turnera.
Dost. To by stačilo.
- Nechte mě domluvit… - Ne, skončili jsme.
[překřikování reportérů]
[Ben] Čtyři roky tvrdý práce a skončí to takhle.
[Jess] Sledovala jsem radar a žádnou loď neviděla.
A opravdu jsem si zdřímla jen na chvilku. Já jsem…
[Ben] No jasně. Bylo to nezodpovědný.
A k tomu si furt pleteš souřadnice.
[povzdech Jess]
Tam venku nejvíc záleží na tvý hlavě.
Jak si připustíš dyslexii, ztratíš se uprostřed oceánu. Chápeš?
Tak jo, pochopili jsme.
Dokážeme to opravit?
Dostala dost zabrat, ale jo.
Kapka života v ní zůstala.
Ale tady nejde o drobné opravy.
Nemáme peníze, lidi ani místo, kde bychom ji opravili.
Nepomohli by sponzoři?
Nevím, jestli nám podruhý zaplatí novej stěžeň.
Spousta z toho se dá nějak vymyslet. Použít tohle lanoví. Slátat se to dá.
Tak to ne. Vše musí být, jak má. Do detailu!
- Co když ty peníze neseženeme? - Pak rok počkáš.
- Tati! - Tvoje bezpečí je jediné, na čem záleží.
A já nemám problém to odvolat, pokud vše nebude, jak má.
Možná bychom to měli udělat rovnou. Tohle bylo varování.
- Ne. Byla to nehoda a já… - Teď není čas na taková rozhodnutí.
Počkejme, co na to sponzoři. Souhlas, Jess?
Jo, jasně.
[výkřik všech]
[povzdech]
[reportérka v televizi] Loňští vítězové NRL Grand Final Manly Sea Eagles
se do premiership probojují i letos.
O víkendu porazili Melbourne Storm 34:6.
Pro Manly to bude třetí velké finále v řadě.
Tady nám teď…
- Oči na mě. A… - Jo.
- Tři! Výborně. - A teď!
…velké překvapení.
Nic nového se tam nejspíš neobjeví, Tome.
Výborně. Teď se ti bude motat hlava.
Já vím!
- Mám tě! - No tak, přestaňte!
- Zaplatí mi za rozhovor? - Na opravy by to nestačilo.
Jess, koukej.
…kdy se její rodina sbalila a vydala se napříč Austrálií.
Po přečtení knihy jachtaře Jesseho Martina
se rozhodla obeplout Zemi.
Při domácím vzdělávání začala 12letá Jessica trénovat
s nepopulárním jachtařem Benem Bryantem
a dřela, aby se její sen vyplnil.
Ale nemění se teď její sen v noční můru?
Páni, to je zvrat!
Skupiny na ochranu dětí označují pokus školačky za nezodpovědný a nebezpečný.
Nemůžou si pomoct.
Dítě rozhodně nedokáže pochopit možná rizika.
Ale no tak, to nemají nic lepšího na práci?
Otázkou zůstává, není Jessica Watsonová příliš mladá?
A jakou roli hrají její rodiče?
Je tohle opravdu sen Jessicy, nebo jejích rodičů?
Je to i na sociálních sítích. Nazývají nás piráty dacany.
To jako vážně? To je pecka.
Já to okomentuju!
- Ne, Hannah! - [Roger] Ne.
…nejdůležitější potřebou. Queenslandská vláda pracuje
na návrhu zákona, který by zabránil Jessice v plavbě.
- Ale to přece nemůžou! Nebo jo? - Kdo ví?
[vyzvánění telefonu]
Volaný účastník není dostupný. Opakujte prosím volání později.
[povzdech Jess]
To nebude tak zlý.
Ale bude. Všechno jde do háje.
Přístřešky jsou plný.
Nezaplatíme pomoc ani součástky a žádný z mých sponzorů nereaguje.
Dopřej jim trochu času.
[Jess] Já žádnej nemám.
Určitě sledují zprávy.
- Všichni tvrdí, že to nedokážu. - No a?
- Ty máš opačný názor. - Jen když opravíme Pink včas.
Vím, že věci nejdou podle plánu
a vím, jak moc je to frustrující.
Ale problémy odhalují ten pravý charakter.
A teď se dívám na silnou, oddanou a houževnatou mladou ženu,
která si dokáže poradit.
Takže jindy taková nejsem?
Ne, jindy jsi hotová noční můra.
Jo.
Když vydržíš, překonáš cokoli.
Vím, že to dokážeš.
[hraje něžná veselá hudba]
STEJNĚ JAKO MAGNETICKÉ PÓLY…
To nejde.
[Julie] Teď to zkusíme trochu jinak.
Barvy ti pomůžou se soustředit. Zkus to znovu.
„Jesse Martin, nejmladší člověk,
co kdy sám a bez pomoci
obeplul svět.“
Celý svět?
To se dá?
[Jess] Prošla jsem to ještě jednou a vypočítala náklady.
Budeme potřebovat nový stěžeň, lanoví, opravy trupu.
To nás zpozdí jenom nepatrně, ne?
Jenom musím vyplout do listopadu.
- Haló, Země volá Bena. - Co?
Bene, myslím to vážně.
Zvládnem to. Dokážeme Pink opravit včas. Můžu…
Já vím.
[nastartování motoru]
Tak jdeš?
A kam?
Něco ti ukážu.
[hraje něžná kytarová hudba]
- Bene, já určitě nechci jinou loď. - Jo.
Spolu s Pink jsme tým. Znám ji.
Vím, kdy se zlobí.
- A vím, kdy má potíže. - Jo.
[hraje majestátní hudba]
[vrčení vrtačky]
Dal jsem dokupy pár dobrovolníků.
Když se do tebe pustila média,
přihlásili se, že chtějí pomoct.
[Jess] Proč?
Média zaútočila na jednoho z nás.
I když jedeš sólo plavbu, pořád jsi členem klanu.
Dostaneme tě na vodu i bez těch mastnejch účtů.
[muž] Do práce!
- Tohle je skutečný, Jess. Podívej. - Tady je!
Ahoj.
[heknutí obou]
[smích Hannah]
Hannah, nesahej na nic, jo?
- Ne! - Drž se raději tamhle.
Dělej, Tome!
[hraje „Brighter Than the Sun“ od Colbie Caillat]
[muž] Podrž to, než to zavážu.
Jo, tak to bude…
Hadr. Díky, kámo.
- Dobrá, můžeme! - Díky.
- Zdarec. - Sleduju tě!
- Poslední patří sem! - Ale ne. Raz, dva, tři, čtyři.
Kryjeme ti záda, Jess.
[křik]
[smích Hannah]
MYSLÍM NA TEBE. EMILY
HAJZLÍK
NEBOJ SE SNÍT
Haló, Rogere! Rogi, otázečka…
Ahoj, Pink.
Vítej zpátky.
- [křik] - [smích Toma]
[Tom] Přestaň!
[křik Hannah]
- Tady máš! - Ne!
- [Roger] Klídek! - Ne, že mi tam našlapete!
Nemůžou dát jeden den pokoj?
[Atherton] Snaha zastavit Jessicu jen roste.
Dokonce i její otec dnes vyjádřil pochyby.
Rogi! Tvůj názor na Jessinu kolizi?
Víte, teenager, co nabourá plavidlo, vám na klidu nedodá.
[povzdech Rogera]
- Kam se podělo „Nebudeme mluvit s médii“? - Byl to jen vtip.
- Vtipkoval jsi v národním vysílání? - Je to vytržený z kontextu. Chápeš?
Nevěříš, že to zvládnu?
Já nevím.
Upřímně jsem si myslel, že tě to bude držet tak měsíc
a pak se na to vykašleš.
Rogi, dost.
Nezlob se.
Byl bys radši, kdybych nejela?
Hele…
Teď mě poslouchej, ano?
Chci, abys dokázala všechno, po čem toužíš.
Ale…
Jsi moje holčička.
Chápeš?
Jo.
Jess.
Hele, nezačínej!
Sakra!
[z notebooku potichu hraje „Skies On Fire“ od Paper Aeroplanes]
Víš, že to tak nemyslí. Má jenom strach.
Ne. Ten pisálek měl možná pravdu.
Možná bych to měla vzdát a po nocích zdrhat na párty.
To by se tátovi taky nelíbilo. Věř mi.
Ještě uslyšíš různý názory na to,
co bys měla a co ne.
Ale plachtění tě naplňuje štěstím,
takže ti pomůžu.
Moudrá to slova.
Tak jo, čas na překvápko.
- Fajn. - Takže…
Na tvojí cestu jsem ti založila blog.
- Co? - Neboj, budu ho spravovat.
Všichni tak uslyší tvůj hlas.
Protože já myslím, že stojí za poslech. Občas.
[zasmání]
Díky, Em.
Sůšu?
[mručení a profouknutí rtů]
Tak jo, už můžu.
Dobrý?
- Točíme. - Tři, dva, jedna.
Nastal den D.
Za pouhých pár hodin a po několika neúspěších
se Jessica Watsonová vydá na svou sólo plavbu.
Přičemž ignoruje kritiky a uniká před vládním návrhem zákona.
To je ono! Ten bereme!
[Roger] A je to, příteli. Díky, zlato.
[muž] Jo, bez obav.
Kdyby ti bylo smutno.
Ne, koalu Kobi ti nemůžu odvézt. Je tvoje oblíbená.
Jo.
Taky ji máš jenom půjčenou.
Jasný?
Tak dobře. Slibuju, že ti ji vrátím v pořádku. Ano?
- [Roger] Ještě vezmeme tohle. - [muž] Jo.
[Roger] V klidu.
[muž] Už to bude?
- Tak jo. Ať to máme za sebou. - Jo.
Ty už nevíš, jak by ses vyhnula úkolům.
[smích obou]
Pa, Tome. Tak jo.
[povzdech Rogera]
Přibalil jsem ti čokoládu, cos chtěla. Tak ne, že si ji hned sníš.
Díky, tati.
Dvakrát denně zavoláš a nadiktuješ mi souřadnice.
Proč?
Když je spleteš, uvidím, že jsi ve stresu.
Využiješ dyslexii ke špehování?
Jo, přesně tak. Žádný „ale“, jasný?
Zvládneš to.
[Julie] Tak…
Pozoruj západy slunce, oslavuj milníky a taky…
nezapomeň tančit v dešti.
A hlavně se nám vrať domů.
[Jess] Myslíš, že je připravená?
To musíš zjistit.
Tohle je můj malej talisman pro štěstí.
Vždycky mě dovedl domů. Teď je tvůj.
- Bene, to nejde. - Jasně, že jde.
[smích Jess]
Tak dělej. Zmiz.
[hraje hořkosladká hudba]
[nastartování motoru]
[Julie] Sbohem!
- [Tom] Pa! - [Roger] Dávej pozor.
[Tom] Budeš mi chybět.
Hodně štěstí!
Pa!
Zvládne to.
[hraje nadějeplná hudba]
Tak jo!
[muž] To je ona.
STARTOVNÍ ČÁRA
[pípnutí stopek]
- Čtyři celá třináct? - Čtyři celá třináct.
DEN PRVNÍ. PŘÍSTAV SYDNEY 18. ŘÍJNA 2009
[hraje „Geronimo“ od Sheppard]
Páni! Dobře ty, Pink!
- [Hannah] Fuj, jsi nechutnej! - [Tom] Sbíhají se mi sliny!
[předstírání zvracení]
Poslouchejte, prosím.
[konec hudby]
Ben souhlasil, že bude sledovat Jess odsud.
Dopřejte mu trochu prostoru, prosím.
[Hannah] Na to zapomeň.
Co je to za krámy?
Ne. Na nic nesahat.
- A ty mi nešmatej na křupinky. - Fajn.
Fajn.
Dobrá.
[vyzvánění]
[Emily] To je Jessica? Chci to zvednout. Mám to.
[Roger] Ahoj, zlato.
27 stupňů, 33 minut jižní šířky a 170 stupňů, 30 minut východní délky.
Přesně.
- Co zásoby? Máš všechno? - Tati, teď jsem vyplula.
- Tak jo. - Ještě ne, Jul. No tak…
Jess!
Ahoj, mami!
Jaký to tam je?
[Jess] Vyplatilo se počkat.
[hraje něžná veselá hudba]
Hoďte mi lano.
[povzdech Bena]
Zvládnu to.
[povzdech]
Tak dělejte!
Ušlo to?
Jo. Díky.
Všichni si myslí, že jsem moc malá a slabá.
Ale to nejsem!
Trénuju, jak to jde, kdykoli mám možnost.
Mně nic dokazovat nemusíš, holka.
To holky musí. A furt.
Vy jste Ben Bryant?
- Ne. - Ale jste.
Při plavbě na Antarktidě jste ztratil článek malíčku.
Ne, neztratil.
- Mám ho v šuplíku. - Hustý.
Dal jste dvanáctkrát trasu Sydney-Hobarts a třikrát sám obeplul svět.
Jsou sólo plavby dobrý?
Jo, bezvadný.
Nikdo na tebe nemluví.
Sbírám zkušenosti, abych mohla plout kolem světa,
ale nikdo mi nechce dát příležitost.
Tak si ji vytvoř sama.
Ahoj, jsem Jess.
Vítejte na mém vlogu!
Námořníci si vedou lodní deníky,
ale přece nezmizím na půl roku z obrazovek.
I když mě nejspíš bude sledovat jenom máma.
Čau, mami!
Teď bych vás ráda provedla svým domovem.
Takže…
Tady je moje kuchyň, kde budu vařit.
A tady je navigační stolek, odkud ovládám elektroniku a komunikaci.
A tady budu spát.
Jo…
Hajzlík.
A tady mám jídlo.
Například…
Panebože! Mrazem sušenou brokolici.
AŽ PO BROKOLICI!
Dobře ty, tati.
Budu plout sama a nonstop.
Pokud připluju do přístavu, diskvalifikuju se.
Aby to bylo fakt obeplutí, musím překročit všechny poledníky
a obeplout čtyři mysy.
Moje trasa.
Takže tady je Sydney.
Vydám se na severovýchod nahoru kolem rovníku,
pak zpátky dolů na jih kolem Hoornského mysu na špičce Chile,
pak přes Atlantik k mysu Dobré naděje v Jižní Africe
a pak přes Indický oceán k mysu Leeuwin v Západní Austrálii,
dolů kolem Jihovýchodního mysu v Tasmánii
a pak zpátky do přístavu Sydney.
Nic velkýho.
Pojďte!
Takže, tohle je kormidelní páka,
kterou normálně ovládám já, ale teď je na autopilota.
Záchranný člun je tady.
A tady vlečná zátěž.
To je taková měkká kotva.
Zpomaluje loď při bouřkách a udržuje ji stabilní.
Tady mám sprchu.
Hřeben jsem si bohužel zapomněla doma,
takže teď budu příštích 200 dní používat tohle.
Ale výhled bych za nic neměnila.
Máš hlad, Kobi?
[vyzvánění telefonu]
- Jess. - Ahoj.
Senzory detekce lodi fungují. Jedna proplula na severozápad ode mě.
Dobrý vědět. Ta byla nejspíš poslední na hodně dlouho.
Jak to víš?
Poslyš, ber tu srážku jen jako lekci.
Už víš, jak si poradit.
- Byl jsi někdy osamělý? - Občas trochu.
- Ale vím, co pomůže. - Co?
Zpěv.
Zpěv? Ty sis zpíval?
Jsme námořníci. To my děláme.
Zkus se trochu prospat.
Máš pocuchaný nervy z prvního týdne. Hele, zabrala ryba.
- Musím. - Dobře.
Tak pojď.
[prasknutí vlasce]
Šmejde.
DVANÁCTÝ DEN. TICHÝ OCEÁN POBLÍŽ FIDŽI
[smích]
[Susie] …místní dívka, která přitahuje celonárodní pozornost.
Rodina Jessicy Watsonové procestovala Austrálii v obytném autobusu,
než se v Jessičiných devíti letech přestěhovala na loď.
Nyní o sedm let později
se Jessica chystá překonat první významný milník
ve svém pokusu stát se nejmladším člověkem…
A je to tady.
…který sám obeplul svět.
[Atherton] Díky. Skutečným nebezpečím budou samozřejmě
Indický a Jižní oceán, kde desítky námořníků,
mnohem zkušenějších než Jessica Wantsonová,
inkasovali jednu ránu za druhou.
To jsem nechtěla slyšet.
[Susie] Sólo jachtaři, kteří se rozhodli obeplout zeměkouli,
čelí měsícům…
Překročení rovníku je pro každého námořníka velká věc.
Prokázal, že si zaslouží zasvěcení, do bratrstva námořníků.
Takže jih za…
dvacet, patnáct, deset, pět, nula!
Sbohem jižní polokoule a ahoj severní!
Ty jo! A iniciační obřad…
Tak jo.
[výkřik]
To bylo osvěžující.
Připíjím na Neptuna!
DEN 33. ROVNÍK. 7 010 KILOMETRŮ DOMŮ
- [Roger] Na Jess! - [všichni] Na Jess! Na zdraví!
[Julie] Nemůžu uvěřit, že překročila rovník. To je hustý.
[Tom] To je fakt krutý.
AUSTRÁLIE, SEVERNÍ AMERIKA, JIŽNÍ AMERIKA
Rudé nebe večer, námořník má radost, ale ráno nastane mu starost.
[pípání tlačítek telefonu]
[vyzvánění telefonu]
Vidíš předpověď?
Nebe mluví samo za sebe.
Jo, tohle bude velký. Probereme postup.
Změním kurz.
Spíš vyhoď vlečnou zátěž. Propluj to.
Proplout bouří?
Postupuje rychle. Tý už se nevyhneš.
- Na druhou stranu bude rychle pryč. - Díkybohu.
Počkej. Domluvili jsme se na nejbezpečnějším postupu.
Bouřky tady nejsou běžné, tati. Těžko říct.
[Ben] Bude jako kotva.
Zátěž jí udrží stabilitu. Bude v pohodě.
Nic lepšího mě nenapadá, Jess. Je to na tobě.
Dobře.
Mluv se mnou.
Protokoly. Jo, probereme to.
Já nevím. Mně se to nelíbí.
Ben ví, o čem mluví, ať je tvůj názor na něj jakýkoli. A Jess taky.
Víš, jak to chodí.
Jo.
[povzdech]
[hraje napínavá hudba]
[zrychlení hudby]
[hekání]
[hlasité oddechování]
[hekání]
No tak, povol!
Tak jo.
[hřmění]
[hekání]
[křik]
[výkřik]
[křik]
[kovové zadunění]
Chci vám něco říct. Chci sama obeplout svět.
A budu nejmladším člověkem, co to dokáže.
Jess… Cože?
[smích všech]
Jesse Martin to zvládl v 17. Byl stejně obyčejný jako já.
[souhlasné mručení]
Nebojte, mám plán.
Seženu si trenéra, kvalifikace.
Tady je seznam všeho, co budu potřebovat,
a kurzů, co musím absolvovat.
Najdu si práci a našetřím peníze. Na velký položky seženu sponzory
a každou hodinu plachtění dorovnám hodinou četby.
[smích dětí]
Čeká mě hromada čtení.
- Připravovala se. - Jo.
Tak to aby ses do toho seznamu pustila. S vervou.
Myslím, že dokážeš, cokoli si zamaneš.
[vzdychání]
[hekání]
[vyzvánění telefonu]
Jess! Jsi v pořádku?
[zamručení Toma]
- Jo, jsem v pohodě. - Co se stalo? Proč jsi nezavolala?
Dostala jsem k. o., ale jsem dobrá.
- [Julie] Co? - Knock out? A jsi v pořádku?
- Nemáš otřes mozku? - Hustý.
- Potřebuješ doktora. - Toho jsem si nepřibalila.
[Roger] Jess, poslyš.
Nebolí tě hlava? Nezvoní ti v uších? Není ti na zvracení?
Tati, prosím, přestaň. Jsem v pohodě.
Je tam Ben?
Co Pink?
Jo, zvládla to.
Ty ses nepřipoutala, co?
- Chystala jsem se. - To jsi měla udělat dávno.
Matka příroda na nikoho nečeká. To víš, Jess.
- Byla to bouře. - To je fuk.
Dodržuj pravidla. Protentokrát jsi měla štěstí.
Bylo to hustý, Bene. Myslela jsem, že nás převrátí.
Jo.
[pískání delfínů]
DEN 50. POBŘEŽÍ U JIŽNÍ AMERIKY
[hraje povzbudivá folková hudba]
Jo.
To je Ben. Jdeme!
Bene, slyšeli jsme, že Jess proplula první bouří.
Nějaký zranění nebo škoda?
Na vaše dotazy nebudeme odpovídat. Na této adrese najdete Jessin blog.
[žena] Co na to říkáte?
- Odvedení pozornosti. - Jste s ní v kontaktu?
Není to tak těžký, Bene.
- Bene, chcete k tomu něco dodat? - [reportér 1] Haló, na vteřinku.
[reportér] Vy jste rozhodnul?
- [žena] Eriku! - [Atherton] Podrž to.
[Jess] Albatros je jedním z mála ptáků, na které tady narazíte.
Námořníci je sledují už od pradávna.
Asi jsem chytila rybu!
Tak jo.
Jupí! Mám ji!
[výkřik]
Pojď sem! Vidíte ji?
Teda! Ahoj.
[Hannah] Teď já.
[Roger] Tak jo, Tome. Dělej.
- Jo. - Tady máš.
Máš ji?
[Hannah] Hannah.
- [Tom] Díky. Studený! - [Julie] Sněz to.
[Hannah] Miluje.
- [Julie] Dobré ráno. - [Roger] Tak jo. A je to.
Bene, tady máš.
Já nikdy nesnídám.
Tak nesnídej, ale kdyby náhodou…
Chceš mi tam něco napsat?
No…
KRÁL TOM
[hraje majestátní hudba]
[zvonění telefonu]
Jess, dostala jsem se!
Ty vado! To je paráda. Moc ti gratuluju. Dokázalas to!
Hannah si dělá zálusk na mou postel.
Počkej.
Budeš pryč, ještě než se vrátím.
I tak se ti budu starat o blog.
Jess, vyhrála jsem čtyři medaile v plavání!
Páni, Hannah, to je parádní! Kéž bych tam taky mohla být.
A hádej co? Tom má rande.
- Proč bys to… - Co? S kým?
- Dej to sem. Nemám… - Jess!
O čem to mluvíš?
- [Tom] Já nemám žádný rande. - [Emily] Má ho!
- [Hannah] Řeknu jí, s kým ho má! - [Tom] Nemám!
[smích všech]
Ne, nemám žádný rande! Dobře?
Nechte toho!
Smůla.
[hraje „Jingle Bell Rock“]
- [Roger] Tak co tam máš? - Boogie board!
[Roger] Co? Boogie board?
- Hannah to pěkně přehání s cukrovím. - [Roger] Neboj, na tomhle jsi v bezpečí.
- Musíme ho vyzkoušet. - To teda není jediná.
A to ještě nejsou Vánoce.
- Je tam někde Em? - Jo, vydrž!
[Roger] Tome, teď ty!
- Em? - [Roger] Dělej, otevři!
Ahoj, Jess. Veselý Vánoce!
Veselý Vánoce!
Vypěstuj si kamaráda!
Děkuju, Em, přesně to potřebuju.
Jo, slyšela jsem, že je skvělá vrba.
- Ještě táta! - [Roger] A teď já!
Veselé Vánoce, zlato. Prý máš nového kámoše.
Co máte na zítřek v plánu?
Hostitelem jsem já, ale moji hosté jsou mnohem tišší než tví.
[křik Hannah]
[Emily] To je hustý!
To zní skvěle. Můžu se k tobě přidat?
[smích]
Jess, já zapomněl. Hledej pytlík s hnědým papírem.
Slyšíš? Hnědej pytlík.
[hraje „Rockin' Around the Christmas Tree od Brendy Lee]
Ježíš, já to nedám.
Bene!
- Veselé Vánoce! - Jo.
[Julie] Jen pojď dál.
Veselé Vánoce, Bene!
- Veselé Vánoce, Bene! - Jo.
Veselé Vánoce, brachu!
- [Tom] To je teda něco. - Díky!
[smích]
Moc se mi líbí. Díky, Tome.
[zesílení hudby]
Tohle už je vážně nahlas. Už budu končit.
Rozlučte se s Jess!
- [Emily] Mám tě ráda! - Uvidíme se, Jess!
Tome, hudbu!
Jo.
[ztišení hudby]
- Vezmi to. - Super.
- [Roger] Počkat. Mám to. - [Emily] Vzrušující.
Tak jo. Jídlo je na stole. Pojďte, bando!
[povzdech a broukání]
Doufám, že máte hlad.
- Jo, vypadá to skvěle. - Hannah, tak pojď. A taháme!
- Ach jo. Promiň, Bene. - Teď ty, Bene.
[prasknutí]
Hm.
Bene, co normálně podnikáš o Vánocích?
Nic.
A co tvoje rodina?
Já žádnou nemám.
Jo.
- Veselé Vánoce. - Pro mě?
Otevři to!
[Ben] Díky.
[Hannah] Bene, proč kvůli Hoornskému mysu tak vyvádíte?
Tohle místo
dokáže člověka pěkně potrápit.
Právě tam se Atlantský oceán střetává s Tichým.
A to s sebou přináší bičující větry, silný proudy
a obří vlny. Srážka oceánů!
[zasmání Julie]
Je to pekelnej úsek. Postrach námořníků.
Lemovanej dávno ztracenýma článkama prstů.
[úlek]
Bene, brzdi svoje nadšení z toho, že naše dcera podnikne něco pekelnýho.
Dobře.
Mluvíme o rychloplavbě?
Zvráceně rychlý.
[smích všech]
DEN 82. HOORNSKÝ MYS. 17 420 KM DOMŮ
[hraje majestátní hudba]
[údiv Bena]
Tomu říkám rychlost. Zatraceně!
[odkašlání Rogera]
- Ne, zas tak rychlý to není. Jenom… - Úplně letí.
[zasmání Emily]
- No tak. - Ty jo!
Teď jsme zdolali Everest všech oceánů, Hoornský mys.
Poslušně hlásím, že všechno šlo naprosto hladce.
Byla to pecka!
Nemůžu tomu uvěřit.
Zdolali jsme naši největší výzvu.
JIŽNÍ AMERIKA - AFRIKA
DEN 113. PRVNÍ DEN BEZ VĚTRU. 20 735 KM DOMŮ
Slyšíte to?
To je zvuk nicoty.
Absolutní nicoty.
Žádný vítr ani vlny.
Celý dny.
[vyzvánění telefonu]
Vždyť víš, kde jsem.
[hraje něžná veselá hudba]
Chci obeplout svět a chci vás za trenéra.
Vyřiď vašim, že najdou spoustu lepších trenérů.
- Já vím, ale já nikoho jinýho nechci. - Ale…
Já už to nedělám.
Kvůli Millennium Cupu. Já vím.
Ale když pomůžete nejmladšímu člověku v historii
obeplout svět bez pomoci,
lidi na tu věc s Mattem Turnerem zapomenou.
Oni možná, ale já ne.
Proč po tom vlastně tak toužíš?
Protože objevování vyšlo z módy.
Víc lidí teď lítá do vesmíru, než se plaví kolem světa.
Nevěděla jsem, že něco takovýho vůbec jde.
Ale já to chci udělat.
Protože jsem dobrodruh.
Ráda plachtíš.
Ale plavba kolem světa je něco úplně jinýho, holka.
A já to chci poznat na vlastní kůži.
Ty si to nenecháš vymluvit, že ne?
Pokud bych s tím měl souhlasit, nečekej ode mě zvláštní zacházení,
protože toho se tam venku nedočkáš.
Budu k tobě stejně tvrdej jako k sobě.
Hele…
Pravidlo číslo jedna. Tohle nedělej.
Děsí mě to.
DEN 115. TŘI DNY BEZ VĚTRU
[hraje melancholická hudba]
BUĎ SILNÁ. TÁTA
[vyzvánění telefonu]
- [Roger] To je ono. Tak pojď. - Dobře.
Bene, za poslední dny jsi toho moc nenaspal. Dej si pauzu.
Ne. Jsem cajk.
Procházím deníky.
Co dělá Jess?
[vyzvánění telefonu]
DEN 117. PĚT DNÍ BEZ VĚTRU
[heknutí]
[vyzvánění telefonu]
Jess?
Už hodiny pluješ opačně, holka.
Jo, usnula jsem.
A nenastavila senzory?
Sotva jsem se hnula. Jak mám poznat, že pluju opačně?
Tak znovu. Právě k tomu jsou ty senzory!
Vždyť jo. Klídek.
„Klídek“? Hele, tohle není sranda, jasný?
Přesně takhle se to může zvrtnout.
Tohle vede k nehodám, když lidi zanedbávají svoje povinnosti.
Pokud chceš takhle pokračovat, přijdeš o kejhák!
Jo? To ty přece znáš!
[Roger] No tak, co je to s tebou?
Já…
Máš pravdu, Jess.
Jo.
Musím se uklidnit.
[hraje melancholická hudba]
Jess?
[ukončení hovoru]
Není vítr, nejsou tu vlny
a teď už ani Ben.
Jenom já.
A já před sebou nedokážu utéct.
[vyzvánění telefonu]
DEN 119. SEDM DNÍ BEZ VĚTRU
Furt stejný místo.
Díkybohu, že jsi mi to zvedla! Co se děje, Jess?
[zoufale] Mami.
Copak je?
To nic. Jsem tady.
Svěř se mi.
Jsem tak sama.
Ne, nejsi.
Vím, jak hrozný to musí být pocit.
Ale nepotrvá věčně.
Nedokážu přesně říct, kdy začne foukat.
Ale pokud vydržíš,
dočkáš se.
Stejně jako všichni námořníci před tebou.
Pamatuješ na tu písničku, co jsem ti zpívávala?
Jo.
Chci, abys našla tu nejjasnější hvězdu na nebi.
A kdykoli se na ni podíváš,
řekni si, že z domova…
pozoruju úplně tu samou.
Jsem s tebou.
Dobře?
Jo, fajn.
Mám tě ráda, Jess.
Já tebe taky.
[popotahování]
♪ Na nebi čeká hvězdný muž. ♪
♪ Chce se s námi potkat, ♪
♪ ale bojí se, že z něj budeme paf. ♪
[smích]
♪ Na nebi čeká hvězdný muž. ♪
Ahoj.
Moc jsem tady teď nebyla.
Vyhýbala jsem se tomu.
Pravdou je, že plnit si sny je těžký.
Někdy fakt strašně těžký.
Poslední hodiny jsem probrečela.
Jsem unavená.
Bolavá.
Nedokážu si ani pořádně protáhnou nohy.
Chybí mi má rodina.
Strašně moc.
[popotahování Jess]
A můj mrzutej poradce…
kterej je zároveň můj nejlepší přítel.
A přesto všechno
se snažím být tvrdej, klidnej průzkumník.
Ale já taková nejsem. Víte?
Nejsem věčně v pohodě, silná a odvážná.
[zasmání Jess]
Odvážná… Často jsem fakt vyděšená.
Pochybuju o sobě.
A…
často přemýšlím, že to vzdám.
Ale to je v pořádku.
To nevadí.
Protože ta pravá síla je v umění…
být sám sebou.
Je to stejný jako zdolat obří vrchol hory.
Hrdinství spočívá i v tom,
že si přiznáte,
že nejste v pohodě.
Bože, je to děsivý. Skoro jako byste během bouře přelítli přes palubu.
Ne, že bych to zažila, mami a tati.
Takže… Jsem Jessica Watsonová.
Jsem tvrdá a furt bojuju.
A cesta za mým snem je těžká,
ale stojí mi to za to.
[pípání budíku]
I se všemi špatnými dny.
Protože svět
může být hrozivým místem, ale je…
Je taky fakt neskutečně krásnej.
[hraje hypnotická hudba]
Pink, ty jsi našla vítr.
[hraje radostná rocková hudba]
SEVERNÍ AMERIKA - JIŽNÍ AMERIKA
AFRIKA - AUSTRÁLIE
[překřikování reportérů]
[Emily] To už je snad potřetí!
[smích]
Ne, nesla se jako…
AUSTRÁLIE
Ahoj!
AUSTRALANKA SE POKOUŠÍ O SVĚTOVÝ REKORD
Vítám vás u obrazovek. Jak vidíte, nacházíme se před domem rodiny Watsono…
S dovolením. Tříděný odpad je tamhle. Dneska vyvážejí.
CESTA DOMŮ
AHOJ: WATSONOVÁ PROPLOUVÁ KOLEM MYSU LEEUWIN
JESSICA WATSONOVÁ PROPLOUVÁ KOLEM MYSU LEEUWIN
DEN 186. JIŽNÍ OCEÁN. 4 892 KM DOMŮ
[vyzvánění telefonu]
Jess!
Ahoj, tati. Neozval se ti Ben?
Hlídá tě ze své lodi.
Je v pohodě. Potřeboval chvilku pro sebe.
Kdyby to nebyla nonstop plavba,
už bych byla v přístavu a opravovala.
Po takové díře v lodi nikdo netouží.
Ale při současných podmínkách by to mělo domů…
vydržet.
Pink se v případě překlopení otočí zpátky.
Pokud v sobě nemá díru.
Tak by to asi řekl Ben.
[Ben] Dneska jsou docela vlny. Víš, co dělat?
Sjedu po nich.
[Ben] Nebojuj s nima.
Oceán bude mít před tebou a jakoukoli jinou bytostí vždycky navrch.
Pokud chceš plachtit, nauč se vycházet s matkou přírodou.
Nemyslí to zle.
Prostě si jede to svoje a my se jí tam někdy připleteme.
Tak pojď!
Jdeme na to.
AUSTRÁLIE
[vyzvánění telefonu]
DEN 197. JIŽNÍ OCEÁN. 2 556 KM DOMŮ
- [pípnutí] - [odkašlání Toma]
[Tom hlubokým hlasem] Jessico, tady australský předseda vlády.
- Můžeš mi říkat K-Rudd, pokud… - Ježíš.
Ahoj, Tome. Jak je?
Předseda vlády o tobě mluvil.
Em, ty jsi doma?
[Emily] Jen na týden.
Na univerzitě tě zná snad úplně každý.
Po tom netoužím.
To máš blbý. Protože fotka, jak míjíš mys, je v novinách po celým světě.
Všichni ti fandí.
Tak si prosím tě dej do kupy vlasy.
Místo hřebenu mám vidličku.
Jak je na škole? Nějakej novej objev?
Možná.
Ty vado! A kdo?
No…
Hele, mohla bys mi zavolat mámu?
Hned.
[hraje napínavá hudba]
Vplouvám do pěknýho nečasu. Bude to peklo. Bouřky.
Bouřky? Jako víc?
Jdou dokonce od Antarktidy. Pětkrát větší než ta minulá.
Budeš muset zakotvit v přístavu.
Vzdát to? To ne. Teď ne.
- Možná ti nic jinýho nezbyde. - Zkontroluju oblohu.
Proč?
Proč? Proč mi to sakra děláš? Proč mi prostě nedáš pokoj?
[hraje zlověstná hudba]
Dle posledních informací vichřice nabírá na síle
s rychlostí 70 uzlů a vlnami dosahujícími 40 stop.
Zamíří konečně Jessica do přístavu a skončí diskvalifikací?
Nebo bude pokračovat?
Díky, Craigu. A co kdyby proplula Bassův průliv?
I to by ji mohlo uchránit před nejhorším.
- Vynechala by tak čtvrtý mys… - Ale přežila, Susie.
A na tom záleží, nebo ne? Na jejím přežití.
Mladá jachtařka Jessica Watsonová čelí další výzvě při svém pokusu
stát se nejmladším člověkem, který kdy obeplul svět.
Ve vodách Jižního oceánu v blízkosti Tasmánie
nabírá vichřice na síle s rychlostí 70 uzlů
a vlnami dosahujícími výšky 40 stop.
Nechá se Jessica dobrovolně diskvalifikovat,
nebo v úsilí přetrvá?
[Julie] Nemáš se za co stydět.
I ti nejzkušenější by zakotvili v přístavu.
Jo, i Ben.
Jules.
Ale takhle všechny zklamu.
Nikoho nezklameš. Četla jsi vůbec všechny ty komentáře?
A jaký?
Na tvým blogu.
- Vždyť jsem ti říkala, jak na to. - Neříkala.
Ale jo.
Otevři si notebook.
Klikni na link jakéhokoli příspěvku, sjeď dolů a čti.
Každý ráno kontroluju, jak si vedeš.
Jsi silnější než kdokoli, koho znám.
[mluví kantonsky]
Čtrnáct dětí si ode mě na obecním úřadu půjčuje počítač,
aby mohly sledovat tvůj deník.
Jsi pro ně obrovskou inspirací.
Jednou zdolám sedm vrcholů.
Díky tobě už vím, že o tom nemusím jen snít.
Je mi 12 let a taky trpím dyslexií.
Sledování tvých videí mě utvrdilo v tom,
že si taky můžu splnit svůj sen a stát se pilotem.
Děkuju, že tam s tebou můžeme být, kapitánko Watsonová.
Zavolám zpátky.
Jsme tak blízko.
Tak…
[zapípání počítače]
Raz, dva, tři.
[všichni] Milujeme tě, Jessico!
Na viděnou v Sydney! Jo!
Musí to nějak jít.
Chci ji dostat domů.
[Jess] Několikrát jsem prošla hodnoty a je i jiná možnost. Mohla bych se…
tomu nejhoršímu vyhnout.
- Ne, ani náhodou. - Bene, jsi zpátky!
Jo, k tomuhle, Jess. Neměl jsem to dovolit.
Nechal jsem se ovládnout strachem.
Ne, to já se omlouvám.
Hele, já…
Já přece nejsem on. Tohle není Millenium Cup
a ty o mě nepřijdeš. Mě se jen tak nezbavíš.
Blíží se bouře, pamatuješ?
Takže ty nejhorší bouře udeří za 72 hodin.
Co kdybych jimi proplula?
Co? Tohle nejsou bouřky, který můžeš přečkat.
Nechci je přečkat. Chci plout s nimi. Bez použití zátěže.
Jess, to nesmíš. Zátěž udržuje stabilitu.
Jo, ale při bouřích v Tichém oceánu nás zpomalila jako kotva.
O to jde.
Jo, ale ty vlny nás bičovaly, protože s nimi Pink bojovala.
[povzdech Bena]
Říkals, že s matkou přírodou nemám bojovat.
Držme se toho.
A nechme Pink surfovat.
Počkat. Ona má pravdu.
Když si stoupnete čelem k vlně, smete vás.
Ale když surfujete, tak ne.
Teda většinou.
Poslyš, bez tý zátěže
budeš čelit skoro 20metrovým vlnám.
A místo toho, aby nás smetly, to vezmeme přes ně.
Že je Pink malá tady bude výhodou.
A co Pink?
Teprve nedávno jsi opravila tu díru v pažení. Zvládne to?
Jsi vyčerpaná, Jess. A ta bouře bude jistě na dlouho.
Jsem tak blízko.
Hele, s tím nelam hlavu.
Hlavní je, aby ses vrátila živá.
Musíš jet do přístavu.
Souhlasím s Benem. Bezpečí.
Ne! Vezmi to průlivem!
- Jo, to zní dobře. - Já jsem pro surfování.
A ty hlasuješ pro přístav, tati?
No… Jo, zdá se to nejbezpečnější…
Jess, já…
Já nevím.
Vážně nevím. Málokdy vypluju na otevřené moře.
Ale ty jsi obeplula svět.
Znáš ten oceán a znáš svoji loď.
Důvěřuju tvému úsudku.
[Julie] Táta má pravdu.
To ty jsi kapitán lodi.
Podpoříme tě, ať už se rozhodneš jakkoli.
Díky, tati. Díky, mami.
Mám vás ráda.
My tebe, Jess.
Bene, můj instinkt mi velí projet ty bouře
a nepoužívat zátěž.
Nebude to snadný.
Musíš být v klidu a bojovat s únavou.
Potrvá to celý dny.
Já vím. Zvládnu to.
Dokážu to, Bene.
Doufám, že si uvědomuješ možný následky.
Uvědomuju.
Velíte vy, kapitáne.
KVALITNÍ PIZZA, ČERSTVĚ UPEČENÁ
- [řidič] Pizzy! - [muž] Pro paní Watsonovou!
[řidič] Donáška pizzy!
- Hej, seberte je! - [Atherton] Tak jo. Můžeme. Jede to?
- Dobře. - [muž] Pizza!
- Pizza! - [reportér] Hele!
Tome, poskytnete nám nějaké informace, prosím?
Tome, jen na minutu!
Všichni připravení? Stručně a rychle.
Jess bude bojovat s bouří a pokoří rekord nejmladšího člověka,
co kdy bez pomoci a bez přestávky obeplul svět.
Měla by to radši vzdát.
Kapitánka učinila rozhodnutí. Konec otázek. Děkujeme.
[žena] Ještě jednu otázku.
Emily, můžeme rychlé vyjádření?
- [muž] Ještě jednu otázku, prosím. - [žena] Odpovězte nám!
[muž] Prosím!
DEN 198. TASMÁNIE. 2 395 KM DOMŮ
[burácení hromu]
[povzdech]
[hekání]
[reportér] Australané zažívají děsivé bouře pustošící pobřeží.
Načasování bouřkové fronty
je obzvláště zničující pro Jessicu Watsonovou,
jejíž nonstop sólo obeplutí bez pomoci
je jen jeden mys před koncem.
VÍTEJ V KLUBU. BEN
Vydrž, posádko!
[hlasité dýchání]
To dáme, Pink!
Koukej, Bene.
Izobary se přibližují k sobě.
Co to znamená?
[povzdech]
Bouřkové buňky se spojily.
Tři fronty se spojily v jednu obrovskou bouři.
Jen těžko si lze představit, jak se Jessica musí cítit
tváří v tvář své nejtěžší výzvě.
[hraje dramatická hudba]
[hekání]
DEN 201. POBŘEŽÍ TASMÁNIE. 1 912 KM DOMŮ
♪ Na nebi čeká hvězdný muž. ♪
♪ Chce se s námi potkat, ♪
♪ ale bojí… ♪
♪ Na nebi čeká… ♪
- [úlek] - [kapání voda]
[pípání tlačítek]
[vyzvánění telefonu]
[Roger] Jess, jsme tu všichni.
Ahoj!
Můžete se mnou mluvit? Potřebuju rozptýlit.
Miluju žížaly!
Nick!
Ten kluk se jmenuje Nick!
Hele, jakej kluk?
Co když to nezvládnu?
To nebereme.
Mám pro tebe návrh, Jess.
Pokud se vrátíš v jednom kuse,
vytáhnu Bowie na moře a popluju ti do Sydney naproti. Platí?
Ty vypluješ? Na otevřený moře?
Jo, možná to vezmu až domů na Nový Zéland, ale teprve až se vrátíš.
Tak jo. Platí.
[zaúpění bolestí]
Jess? Jsi tam ještě?
Jo, možná jsi měl pravdu s tím, že to nemám dělat, tati.
Bojím se!
Já taky, Hannah.
Ale to já se tu rozhodla být, víš?
Byla to moje volba, který nikdy nebudu litovat.
Kdo nic nezkusí, nic nezíská, ne?
[pípání počítače]
EXTRÉMNÍ NEBEZPEČÍ - POČASÍ
- To není možný. - Co?
Co není možný?
- Dělej, řekni mi to! - Jess!
[neustávající pípání počítače]
[vystrašené dýchání obou]
[hekání]
To je ono, Pink. Vedeš si skvěle.
[hraje zlověstná hudba]
[hekání]
Prosím, ne!
Prosím, pusť ji!
[hluboký nádech]
[vyzvánění telefonu]
Jess!
[muž] Paní Watsonová, tady Ryder ze záchranného koordinačního střediska.
Obdrželi jsme upozornění týkající se Ella's Pink Lady.
Její alarm byl aktivován na jihu, takže…
[ukončení hovoru]
Mami?
Spustil její nouzový alarm.
Je…
čtyři a půl metru pod vodou.
[roztřesený výdech]
Ne.
Ne, je v pořádku.
Zavolejte jí.
[pípání tlačítek]
Ten telefon…
Během bouřek přece ztrácí signál, vzpomínáte?
To bude telefonem.
Jen telefonem.
No tak, Jess. Zvedni ti.
- To nic… - Jess.
- Jess, ne! Jess! - No tak.
Jess, ne! Ne!
[pláč]
[pláč Hannah]
[Emily] Jsem tady.
Jen klid.
[popotáhnutí]
- Ne! - Jules.
Ne!
- Ne! - Klid.
[vrzání lodi]
[klepání lodi]
[vyzvánění telefonu]
Jess?
[Jess] Daly jsme to.
Pink mě zachránila.
Jess!
Ahoj, mami.
- Tak strašně rádi tě slyšíme! - Bože!
Já taky.
Bože, měli byste vidět to nebe.
[Roger] Jo? Je výjimečný?
Hodně výjimečný.
Jess, můžeš už přijet domů? Já z tebe zešedivím.
[smích všech]
Jo.
Teď už nejspíš můžu.
Zvládla to.
Ona to sakra dokázala! Pojď sem!
[smích Hannah]
[Roger] Tys nás tak vyděsila, Jess!
- [žena] Můžeme? Připravený? - [muž] Točíme?
Jess proplula bouří.
Neutrpěla žádná vážná poranění ani škody na lodi a nyní je na cestě domů.
[jásání všech]
[Tanner] Jo!
Dobrá. Tak jo, pryč z mýho trávníku.
Takhle mi nevyroste. Děkuju.
[jásání všech]
[hraje éterická hudba]
[hraje nadějeplná majestátní hudba]
[hraje „Home“ od Dotana]
DEN 210. PŘÍSTAV SYDNEY
JESSICA WATSONOVÁ, NÁVRAT DOMŮ
[Atherton] Více jak 80 tisíc lidí se tlačí v přístavu Sydney,
aby vidělo studentku, mladou Jessicu Watsonovou,
nyní spíše pozoruhodnou mladou ženu,
která míří domů po 210 dnech na moři.
Její houževnatost je pro nás inspirací
a demonstruje sílu vlivu, jakou může mít
odvážná duše na své okolí.
Včetně mě.
Můžeme. A…
OFICIÁLNÍ CÍLOVÁ ČÁRA. 15. KVĚTNA 2010
- Tři, třicet tři. - Ano.
Breakere, už dorazila. Tři, třicet tři.
[houkání klaksonu]
[jásání]
[jásání davu]
Dokázala to!
Jo!
[jásání obou]
- Jess! - [Hannah] Jess!
Dělej!
[jásání všech]
[reportér] Jessica Watsonová projíždí cílem
po 24 tisících námořních mil sólo plavby.
Jo!
[jásání dětí]
Podívejte! Koukejte, kdo to je! To je Jessica!
[jásání dětí]
Ať žije Jessica!
[žena] Jess!
Jess, jsi super!
[jásání davu]
- Tak jo, už vystupuje na pevninu. - Jo, už je tady.
[hraje něžná hudba]
[vzlykot všech]
- Bože můj! - Jsi doma.
Jsi vážně doma.
[Roger] Je tu pár lidí.
- Zvládla jsi to. - Ahoj.
- [Tom] Jess!
[smích a vzlykot všech]
- Podívej se na to. - Pojďte.
[muž] Vítej zpět, Jessico. Pozoruhodný výkon.
Celý národ je na tebe moc hrdý.
Povstaň jako nová australská hrdinka!
Je super být zase doma!
Ale s předsedou vlády musím bohužel nesouhlasit.
[jásání davu]
Nepovažuju se za hrdinku.
Jsem jen holka, která věřila ve svůj sen.
Nemusíte být nijak výjimeční, abyste něco dokázali.
Prostě odhalte své sny, věřte v ně
a tvrdě makejte.
Děkuju vám za přivítání.
[jásání davu]
[hraje nadějeplná folková hudba]
VÍTEJ DOMA, JESSICO
15. května 2010 se 16letá Jessica Watsonová
vrátila do Austrálie po 210 dnech na moři.
Přežila sedm úderů a vlny, které měly přes 20 metrů.
V lednu 2011 byla Jessica vyhlášena mladou Australankou roku.
Navzdory své dyslexii napsala dva bestsellery.
Jessica je dodnes vášnivou námořnicí.
S LÁSKOU NA PAMÁTKU CAMERONA DALEA