Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫תא מטען‬
‫חרא, חרא, חרא.‬
‫מונה ווס שלחה תמונה‬
‫אנו‬
‫מותק, לעזאזל. תענה, בבקשה.‬
‫נו, כבר! נו, כבר.‬
‫נו, כבר.‬
‫היי, זה הדואר הקולי של אנו. לא יודע למה עדיין יש לי אחד.‬
‫- תשאירו הודעה. - הוא בסדר. הוא בטוח בסדר.‬
‫מותק, בבקשה. חרא, תענה. אני צריכה אותך.‬
‫לא.‬
‫חרא.‬
‫חרא!‬
‫חרא.‬
‫- מונה. - היי, ילדונת.‬
‫ראית כמה קטנות הידיים והרגליים שלו?‬
‫- מונה. - אולאף לא רוצה לגלות את מין העובר,‬
‫- אבל... - תקשיבי לי.‬
‫- גם את לא רוצה לדעת? - לא...‬
‫- שטויות של היפסטרים. - תתקשרי למשטרה.‬
‫אני בצרה צרורה!‬
‫מונה?‬
‫טוב, מלינה, לא מצחיק ובלתי הולם לחלוטין.‬
‫היי, אני רוצה מנה קטנה של צ'יפס...‬
‫חרא.‬
‫- את לא רצינית. - מנה גדולה.‬
‫- את כזאת... - קטשופ ומיונז, פאי תפוחים.‬
‫היי, חזרתי.‬
‫- זה חשק ההיריון הראשון שלי. - את...‬
‫- אני אוכל חמוצים עם קצפת? - את חייבת לעזור לי.‬
‫- מה? - נחטפתי ואני‬
‫בתוך תא מטען. לא יודעת איך הגעתי לכאן‬
‫- ואיפה אנו. - מה?‬
‫אני חוששת שמשהו קרה לו. את חייבת לעזור לנו. בבקשה!‬
‫- את חושבת שזה מצחיק? - המשטרה חייבת לחפש אותי!‬
‫אשלח לך מיקום.‬
‫- לינה... - בסדר?‬
‫אני לא מבינה אף מילה,‬
‫אבל אני חושבת שזה נורא שברגע הנפלא הזה‬
‫את חייבת לדבר עלייך ועל החבר המוזר שלך.‬
‫חשבתי שתשמחי להפוך לדודה.‬
‫את תביני כשתתבגרי...‬
‫תסתמי. תסתמי!‬
‫שיחת חירום אין קליטה‬
‫הערכה תפקודית תקינה.‬
‫אין שבר ברגל התחתונה. אין מנח זוויתי לקוי.‬
‫זוזו כבר, רגליים טיפשות.‬
‫עד לתעלת עמוד השדרה...‬
‫חרא.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אתה מרטיב הכול בזיעה שלך.‬
‫אני צריכה להשליך אותך לתוך האגם.‬
‫קפה! נפלא. תודה.‬
‫גם הכנתי לך ארוחת בוקר.‬
‫ללא עזרה מעוזרת הבית?‬
‫זה טוב מכדי להיות אמיתי, נסיכה.‬
‫- הנסיכה שלך פוקדת עליך לקום. - טעים. לא, תפסיקי. לא.‬
‫אתם נהנים כמוני?‬
‫- אני בספק. - אני בספק.‬
‫מוכנה להרפתקה הגדולה?‬
‫מוכנה יותר ממך.‬
‫את מצוידת היטב למשימות כאלה.‬
‫אימא ואבא קנו לי את כל מה שדרוש.‬
‫אין לנו זמן לזה.‬
‫אתה חייב לכייל את ה"מצפן", כדי שיצביע על הכיוון הנכון.‬
‫לא, אנחנו חייבים להגיע לתחנת המנוחה בזמן.‬
‫אם איש לא יאסוף אותנו, לא נספיק להגיע לטיסה.‬
‫ואין צורך לצלם את הפרצוף העייף שלי.‬
‫הזיכרונות האלה ישמח אותך אחר כך.‬
‫מלינה, תפסיקי!‬
‫נמל התעופה של פרנקפורט‬
‫אמרת שתיקח אותנו לשם.‬
‫אנא, תיקח אותנו לשם ואז נלך, בסדר? זה הכול.‬
‫היי! אתה... אלוהים אדירים...‬
‫מה עשית לו?‬
‫- אני... - תהיי חכמה יותר מהחבר שלך.‬
‫- לא, לא... - אל תפחדי.‬
‫- זה רק כיבוד קל. - לא, לא, בבקשה, לא.‬
‫אנא, תן...‬
‫מה יקרה אם אשתה את זה?‬
‫אני יכול לומר לך מה יקרה אם לא תשתי.‬
‫אני חושב שאת מסוגלת להבין לבד.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫מונה ווס שיהיה לך בהצלחה‬
‫איך לצאת מתא מטען של מכונית‬
‫שיהיה לך בהצלחה‬
‫לכי להזדיין, מונה...‬
‫לשתף מיקום עם מונה ווס?‬
‫תתקשרי למשטרה מייד. זאת לא בדיחה.‬
‫לא פלא שברחנו.‬
‫"להיות לכוד בתוך תא מטען של מכונית‬
‫"יכול להיות חוויה איומה ואף קטלנית."‬
‫מה אתם אומרים.‬
‫"למרבה הצער, לא קל להיחלץ משם.‬
‫"תחילה נסו לפתוח את המנעול.‬
‫"מה שעלול להרוג אתכם הוא נשימת יתר.‬
‫"תנשמו בצורה מאוזנת ואל תיכנסו לפאניקה.‬
‫"נסו לפתוח את המנעולים. ייתכן שתמצאו מנגנון פתיחת תא מטען.‬
‫"ייתכן שבתא המטען שבו אתם לכודים אין מנגנון כזה,‬
‫"אלא אם התקנתם מנגנון בעצמכם.‬
‫"למרות זאת, שווה לנסות לחפש אחד.‬
‫"רק ליתר ביטחון.‬
‫"בדקו אם ניתן לדחוף את הפנסים האחוריים החוצה.‬
‫"לשם כך, פתחו את הכיסויים שמאחוריהם ממוקמים הפנסים.‬
‫"אפילו אם לא תצליחו, תגדילו את הסיכויים‬
‫"שמשטרה תעצור את הנהג,‬
‫"למקרה שנחטפתם."‬
‫אל תנטוש אותי.‬
‫אלוהים, כן.‬
‫יש לי קליטה! אתקשר אליך בחזרה, אבא!‬
‫מוקד חירום משטרתי, קוהנה.‬
‫אני לכודה בתוך תא מטען. תעזרי לי!‬
‫אני נחטפתי.‬
‫- את פצועה? - הרגליים נרדמו,‬
‫ואני סופר מפחדת.‬
‫- אולי זה היה אפידורל. - לקחת אקסטזי?‬
‫- לא! - את תחת השפעה של סמים?‬
‫החוטף סימם אותי.‬
‫הדמיון שלי לא מפותח מספיק כדי להמציא משהו כזה.‬
‫אני פשוט מפחדת מאוד וזקוקה לעזרתך.‬
‫- מה שמך? - מלינה. מלינה ווס.‬
‫- מלינה ווס. מה תאריך הלידה שלך? - שישה ביוני, 1996.‬
‫היי, תהיו בשקט לרגע, טוב? תודה.‬
‫תסלחי לי, רק שנייה, בבקשה.‬
‫- אז מלינה אמיליה ווס? - כן.‬
‫טוב, יש לי הפרטים שלך.‬
‫ניסית לפתוח את תא המטען?‬
‫ניסיתי הנחיות של "ויקי-איך".‬
‫- את חייבת לחלץ אותי מכאן. - אני כבר חוזרת.‬
‫- אל תנטשי אותי! - לא!‬
‫- אל תנטשי אותי! - היי, אני לא אנטוש אותך.‬
‫בסדר? אנחנו נשמור עלייך, מלינה.‬
‫אם השיחה תתנתק, אדאג לכך שנתקשר שוב.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫חכי רגע, בסדר?‬
‫שיחת חירום פעילה שיחה נכנסת - אבא‬
‫חרא!‬
‫מלינה, את יודעת איפה המכונית ממוקמת?‬
‫את לא יכולה לאתר את הנייד שלי?‬
‫לצערי, רואים רק את האנטנה הסלולרית הקרובה לאזור שלך.‬
‫לכן חשוב שתישארי על הקו,‬
‫ותנסי למסור לנו מיקום מדויק.‬
‫אני...‬
‫בדרך כפרית ב...‬
‫באזור הצפוני של נהר האילז.‬
‫זה אזור ענק. נסי למסור לי יותר מידע.‬
‫שמות של כבישים, צמתים, משהו.‬
‫זה ייקח יותר מדי זמן, עד אז אנו...‬
‫היה איתך עוד מישהו?‬
‫עמדנו לצאת לחופשה. שישה חודשים בדרום אמריקה.‬
‫בסדר. ואנו הוא החבר שלך?‬
‫הארוס שלי, אנו בנט, נולד ב-12 בדצמבר 1989, לפני שתשאלי.‬
‫הבחור הצמיד אקדח לראשו...‬
‫הנשק עדיין במכונית?‬
‫- אני לא מגיעה אליו. - איפה האקדח?‬
‫- לא בתא המטען. - בסדר, בנט, בנו.‬
‫אנו, סליחה. העמית שלי מנסה להתקשר אליו.‬
‫אנחנו חייבים לחלץ אותך משם בהקדם האפשרי.‬
‫את יודעת מה סוג המכונית?‬
‫- דגם? - חרא, לא שמתי לב.‬
‫את יודעת אולי מה הצבע?‬
‫אני חושבת שירוק כהה.‬
‫בסרטון היא נראית ישנה.‬
‫- יש לך סרטון? - צילמתי בחשאי.‬
‫- רואים את לוחית הרישוי? - לא, לעזאזל.‬
‫טוב, תחשבי על המכונית בצבע הירוק הכהה.‬
‫את זוכרת עוד משהו?‬
‫- מה המצב שלה? - אחת המראות הצדדיות חסרה.‬
‫עוד משהו?‬
‫אה, כן. יש הרבה מדבקות של הבי מטאל על המכונית.‬
‫חרא.‬
‫את יודעת איפה נכנסת למכונית?‬
‫בתחנת מנוחה. במקום כפרי כלשהו. ליד דרזדן או ארפורט.‬
‫- אז תפסתם טרמפים? - זה היה מטופש.‬
‫הרגשתי בטוחה, הייתי עם אנו.‬
‫מלינה, זה חשוב מאוד.‬
‫את חייבת לתאר איך נראה הנהג.‬
‫צילמתי את הפרצוף שלו.‬
‫עוד יותר טוב! אולי עמיתיי יצליחו לזהות את האיש.‬
‫אבא מלינה, תתקשרי אליי מיד!‬
‫- חרא. אל תנתקי, בבקשה, טוב? - חכי...‬
‫מלינה, מה? ודאי שלא. חכי.‬
‫מאליני, איפה את?‬
‫קיבלתי הודעה מדאיגה. תגידי לי שזה לא נכון, בבקשה.‬
‫אני לא יכולה. אבא...‬
‫האם זאת הדרך שלך לומר לי שאת בורחת עם החבר שלך?‬
‫- זאת אחת מהבדיחות המטופשות שלך? - לא.‬
‫אמרתי לך לא לערב אותי. אני צריך לחזור על זה?‬
‫זה נשמע כמו בדיחה? מונה עדיין לא הבינה?‬
‫מונה? איך אחותך קשורה לזה?‬
‫היא לא התקשרה אליך?‬
‫- זאת הייתה הודעה אנונימית. - חכה.‬
‫מישהו רוצה שאשלם 250,000 אירו. מה קורה כאן? לעזאזל!‬
‫חכה, חכה, הם רוצים כופר?‬
‫- כופר? אז זאת לא מתיחה? - אבא, נחטפתי.‬
‫- אני לא יודעת... - אלוהים.‬
‫תקשיב, אתה חייב לעזור לי, בסדר?‬
‫- אשלח לך תמונה. - מה מצבך? את פצועה?‬
‫- לא. אילו רק ידעתי. - מי האנשים האלה? איפה את?‬
‫- מי עושה לנו את זה? - תקשיב. אבא, בבקשה.‬
‫טוב, בסדר. את חושבת שאלה הגבריאלים?‬
‫לא. בחיים לא ראיתי את הבחור שחטף אותי.‬
‫לא הייתי פוסל את זה. אולי הם שכרו מישהו, החזירים האלה.‬
‫- אני אחסל אותם! - זה לא סרט מחורבן של ליאם ניסן.‬
‫תקשיב, אני שולחת לך מסרון‬
‫עם תמונה של הבחור, בסדר?‬
‫איך הם מעזים לתקוף אותך?‬
‫תיצור קשר עם המשטרה ותשלח להם את התמונה.‬
‫משטרה?‬
‫אני לא יכול.‬
‫- כן? - לא, לא, לא.‬
‫את משוגעת?‬
‫כתוב כאן שזה בדיוק מה שאסור לי לעשות‬
‫אם אני רוצה להחזיר אותך בחיים!‬
‫עד שהם ימצאו אותו, את עלולה כבר להיות...‬
‫בחיים לא אסלח לעצמי. בחיים לא אוכל לסלוח לעצמי.‬
‫תמיד צריך להודיע למשטרה.‬
‫מה ידוע לנו?‬
‫מה אם הם רציניים? חרא. מה אם הם מצותתים לניידים שלנו?‬
‫מי עוד יכול לעזור לי?‬
‫הם רוצים את הכסף שלי.‬
‫אני יכול להציל אותך רק אם אשלם מייד.‬
‫- לכל הרוחות. - אבל עדיין... המשטרה...‬
‫הם יהרגו אותך! זה כתוב כאן שחור על גבי לבן.‬
‫"אף מילה למשטרה."‬
‫סיים את שתי השיחות‬
‫שיחה נכנסת אבא‬
‫לא, בבקשה.‬
‫שיחה נכנסת מספר חסוי‬
‫לא, בבקשה. לא, בבקשה.‬
‫חרא!‬
‫זה מגעיל כל כך.‬
‫בלוטות' - פנס‬
‫בסדר, בסדר...‬
‫תנוחי עכשיו.‬
‫תורידי את החלק העליון.‬
‫קדימה.‬
‫תשתדלי לשמור על רוגע. את בידיים טובות.‬
‫אני אספור לאחור משלוש, בסדר?‬
‫שלוש... שתיים...‬
‫בסדר. זה בסדר.‬
‫כן.‬
‫לא.‬
‫היא תהיה האחרונה שלי.‬
‫רק הכליה השמאלית.‬
‫נגיע לשם ב-4:30.‬
‫אז תוכל לקבל את מה שנשאר ממנה.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫זה נראה גרוע יותר ממה שזה. תישארי רגועה, בבקשה.‬
‫את יכולה לאבד עד ליטר אחד של דם לפני שתאבדי הכרה,‬
‫וזאת רק כמות של קפה לאטה קטן.‬
‫אנשי קשר מדיה - חיפוש - השתק‬
‫איך היה הערב שלך? נפלא‬
‫כנראה המסרון הכי יפה שקיבלתי בחיי‬
‫היי.‬
‫היי לך.‬
‫רק רציתי לשלוח לך הודעה קולית כדי לומר לך.‬
‫חשבתי שזה היה נחמד היום.‬
‫ו...‬
‫חשבתי במשך זמן רב ועברתי על כל האנשים‬
‫שהייתי קרוב אליהם...‬
‫לא רק קשרים רומנטיים, אלא גם משפחה, חברים,‬
‫קצין המבחן.‬
‫אני מתלוצץ.‬
‫אני יודע שזה נשמע ממש נדוש,‬
‫אבל בחיים לא הרגשתי נוח כל כך עם מישהו...‬
‫כפי שהרגשתי איתך בסוף השבוע האחרון.‬
‫אני יודע, סופר דביק.‬
‫פשוט באמת רציתי שתדעי עד כמה את חשובה לי.‬
‫ו...‬
‫האם יש מישהו אחר שחשוב לי באותה מידה?‬
‫אני בספק.‬
‫לכן גם לא אכפת לי‬
‫אם אבא שלך רוצה להטביע אותי או משהו.‬
‫את יודעת, כל עוד את לצדי...‬
‫מצאתי את מקומי בעולם.‬
‫סוף סוף מצאתי את מקומי.‬
‫כבר הזכרתי את זה.‬
‫- משפחתי לא תמיד הייתה טובה אליי. - קדימה, תתחבר, בבקשה.‬
‫חרא.‬
‫את האישה הראשונה‬
‫שאני יכול לראות את עצמי מקים איתה משפחה.‬
‫כלומר, תחשבי על זה, כמה חמודים יהיו הילדים שלנו.‬
‫מה דעתך על שלושה?‬
‫שלושה זה מספר טוב, נכון?‬
‫הייתי רוצה להתחיל בגיל צעיר, אבל זאת גם החלטה שלך, כמובן.‬
‫מלינה, תודה לאל, סוף סוף! את חייבת לנסות להישאר על הקו.‬
‫אבא אומר שאסור לי לדבר איתך.‬
‫- זה לא הגיוני. אבא שלך... - מה אם הם מצותתים לשיחות?‬
‫ויהרגו אותי בגלל זה?‬
‫לא. חטיפה היא כמו עסקת סחר חליפין.‬
‫הם צריכים אותך בריאה ושלמה.‬
‫כן? הם כבר לא יכולים לשחרר אותי בריאה ושלמה.‬
‫למה, מה כוונתך? מה קרה?‬
‫השיחה הזאת מסוכנת מדי עבורי.‬
‫מלינה, את יודעת שזה קשקוש.‬
‫את חייבת לעזור לנו לעזור לך. זה הסיכוי היחיד שלנו.‬
‫איך את רוצה לעזור לי?‬
‫ספרי לי מה קרה.‬
‫אני חושבת שהם הסירו את אחת הכליות שלי.‬
‫- מה? - הם סוחרי איברים או משהו.‬
‫נו? אין לך נוהל סטנדרטי לזה?‬
‫אני יכולה לנסות לצרף רופא תורן לשיחה.‬
‫- את מדממת בכבדות? - כבר לא.‬
‫- יש לך תחבושות? - לא, אבל יש לי נעלי ספורט יפות.‬
‫מה? מה כוונתך?‬
‫הצלחתי לסגור את הפצע.‬
‫זה באמת...‬
‫מרשים מאוד, מלינה.‬
‫תואר ברפואה חייב להיות מועיל למשהו.‬
‫אני יודעת שאובדן התחושה ברגליים לא אומר שאני משותקת.‬
‫זה לא משנה. כשנגיע ב-4:30, הם יהרגו אותי.‬
‫- ב-4:30 בבוקר? - כן.‬
‫תגידו לשטיגלגר שמגבלת הזמן היא 4:30.‬
‫את מסוגלת להחזיק מעמד מבחינה פיזית?‬
‫אני מתחילה אט אט להרגיש שוב את הרגליים.‬
‫הלוואי שזה לא היה כך. זאת לא תהיה תחושה טובה.‬
‫- אדרנלין יעזור. - חשבתי שאת רוצה לעזור לי.‬
‫שתי ניידות מוסוות מחפשות אותך,‬
‫אבל הם זקוקים למידע נוסף.‬
‫הלוואי שיכולתי לזכור את לוחית הרישוי או את תחנת המנוחה.‬
‫אבל אני לא טובה בזה.‬
‫אנו היה מצליח לזכור את כל השטויות החשובות.‬
‫אני לא מסכימה איתך. שיתוף הפעולה שלך הוא למופת.‬
‫יש לך מקרים רבים להשוואה?‬
‫- בואי נמשיך לעבוד על זה... - תגידי לי.‬
‫אסור לך לספר לי את האמת?‬
‫אין נוהל סטנדרטי.‬
‫את חייבת לבטוח בי, אני עושה הכול...‬
‫- את מאמינה שאני אצא מכאן? - כן.‬
‫- למה? - כי אחרת לא אסלח לעצמי לעולם.‬
‫אני לא מסוגלת לסלוח לעצמי על דברים מסוימים, אבל הם קרו בכל זאת.‬
‫אני לא יכולה לשנות את מה שקרה,‬
‫אבל אני לא אוותר, ואני רוצה שתנהגי כמוני.‬
‫קל לומר, כשאת לא מדממת בתוך תא מטען.‬
‫אני לא אומרת שאני יודעת מה הייתי עושה במקומך,‬
‫אבל אעשה כל מה שביכולתי כדי לעזור לך.‬
‫מה שמך?‬
‫- אליזה. - למה את עדיין לא כאן, אליזה?‬
‫אין לי כמות הניידות שהייתי רוצה בשעת לילה כזאת.‬
‫ואפשר לראות רק את זווית השידור של המיקום שלך‬
‫ביחס לאנטנה הסלולרית, לא מרחק.‬
‫כוונתך...‬
‫זה כמו לשחק במשחק סקוטלנד יארד?‬
‫אפשר לבצע רק כל מהלך חמישי?‬
‫לכן את חייבת לספר לנו עוד על המיקום שלך.‬
‫חרא, חרא. זה עדיין עובד.‬
‫מה עובד?‬
‫יש משהו גרוע יותר מאינטרנט בכביש מהיר?‬
‫לא, בהחלט לא.‬
‫זה לא יכול לקרות עכשיו.‬
‫- יש לך... - "מהירות האינטרנט מופחתת,‬
‫"כי חבילת הגלישה שלך נוצלה עד תום.‬
‫"יש לשנות לגלישה מהירה."‬
‫- אני טיפשה כל כך. - נסי לשמור על קור רוח.‬
‫- את מתפקדת נהדר. - היית יכולה להיות פה כבר.‬
‫אבל זאת החטיפה הראשונה שלי.‬
‫אל תהפכי את זה להרגל, בבקשה.‬
‫- תוכלי לשדרג דקות שיחה? - כן.‬
‫"הקלד בבקשה 'בסדר' לאישור."‬
‫קדימה, קדימה.‬
‫"לא הצלחנו לאפס את הנתונים שלך."‬
‫לכו להזדיין! לכן להזדיין, בני זונות! לכו להזדיין, "שיהיה לך יום נעים"!‬
‫מלינה?‬
‫עצרנו.‬
‫תנסי לחפש משהו שיוכל להוביל אותנו למיקומך.‬
‫מגדלי פעמונים, צליל של רכבות, כרוזים בתחנות, כל זה, בסדר?‬
‫אני לא שומעת דבר.‬
‫תקשיבי, יש עניין אחר.‬
‫אנחנו בקשר עם אבא שלך עכשיו.‬
‫מה? הוא אמר שאסור לי לדבר איתך.‬
‫אני לא חושבת שאת צריכה להקשיב לכל מה שהוא אומר.‬
‫אבל אני יכולה לקשר ביניכם.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫- הוא שומע אותנו עכשיו? - לא.‬
‫אמרתי לו לא להתקשר אלייך כדי שהקו יישאר פנוי.‬
‫- הוא שלח לך את התמונה? - לא עכשיו!‬
‫יש לו תמונה? למה הוא לא סיפר לנו מייד?‬
‫לאבא שלה יש תמונה של החוטף. הוא חייב לשלוח אותה מייד.‬
‫מלינה?‬
‫מלינה, את שם?‬
‫מלינה?‬
‫אנחנו בתחנת דלק.‬
‫נהדר! נבדוק את זה.‬
‫תקשיבי, כשהנהג ילך לשלם, תקראי לעזרה, בסדר?‬
‫אני יודע. אני יודע.‬
‫אבל אל תרגיזי את אימא. תיזהרי, האבנים האלה מסוכנות.‬
‫את בטוחה?‬
‫זאת ההזדמנות שלך למשוך תשומת לב.‬
‫הם בדרך?‬
‫תגידי לאימא להחליף לך פלסטר.‬
‫כמה תחנות דלק כבר יש?‬
‫אני יודע. זאת רק שריטה.‬
‫כן, מחר נבלה את כל היום יחד, אני מבטיח.‬
‫תלכי לישון עכשיו, ילדונת.‬
‫לילה טוב, יקירתי.‬
‫הצילו!‬
‫אני כאן בפנים!‬
‫הצילו!‬
‫הלו?‬
‫כן! כן! כאן! כאן...‬
‫- תעזור לי! - מצאת מישהו?‬
‫בבקשה! בבקשה!‬
‫אני כאן בפנים! אני...‬
‫תגידי לאיש לפרוץ את המנעול ולהודיע לצוות.‬
‫- תפתח את תא המטען, בבקשה! - תמשיכי!‬
‫- מה עכשיו? לא, אני לא צריכה... - הצילו!‬
‫- לעזאזל, תן לי לדבר איתו ואני אסביר. - הלו!‬
‫מלינה, אני כבר חוזרת, בסדר?‬
‫איך ייתכן שאת ערה?‬
‫את בטח אחת מהחזקות.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫אני רוצה שתהיי אחת מהשקטות.‬
‫לא שהצרחות שלך באמת עוזרות.‬
‫אבל אני אוהב שהנסיעות שלי נעימות ושקטות.‬
‫פשוט תשחרר אותי.‬
‫יהיה שקט מאוד אם תעשה את זה.‬
‫- מלינה, זה עבד? - הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫את רואה את זה?‬
‫זה אומר שאני צריך אותך בחיים.‬
‫לפחות לעת עתה.‬
‫אז תפסיקי לצרוח.‬
‫בבקשה... בבקשה, אל תעשה את זה.‬
‫- בבקשה! תפסיק, בבקשה! - את רואה?‬
‫- איש לא ישמע אותך. - בבקשה.‬
‫- תן לי... - אני מתחנן.‬
‫- תשחרר אותי. - אל תאלצי אותי להרוג אותך.‬
‫את תהיי בשקט?‬
‫ותחיי קצת יותר?‬
‫אנא... תן לי לצאת. אני...‬
‫אני לא אספר לאיש.‬
‫הלוואי שיכולתי.‬
‫באמת.‬
‫הפנים שלך דומות לפנים של בתי.‬
‫אבל יש לי אחריות.‬
‫יש לי מקום בעולם הזה. זה המקום שלך.‬
‫כן... אני מניח שאת תמיד יכולה לחלום.‬
‫זה לא יימשך עוד זמן רב.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תאלצי אותי לחתוך לך את הלשון.‬
‫תן לי לצאת!‬
‫הם עוקבים אחריי אנסה...‬
‫הם עוקבים אחריי‬
‫תישארי חזקה אני אוהב אותך‬
‫ידעתי שלא תאכזב אותי.‬
‫אלה היו הזמנים הטובים,‬
‫כשהשיר "דה סייפטי דאנס" התנגן במועדון בוטאן בוופרטאל.‬
‫- אנו חי. - מלינה! תודה לאל.‬
‫יש לנו סימן חיים מאנו בנט.‬
‫מחזיקים בו במקום כלשהו.‬
‫יש כמה פושעים. הנהג וזה שעם אנו.‬
‫תחנת הדלק נתנה לנו קצה של חוט.‬
‫יש רק שתי תחנות דלק ברדיוס שלך.‬
‫תחפשו בקבוק ויסקי ריק. זה המקום הנכון.‬
‫עמיתיי כבר בדרך לשם. הם יבדקו את מצלמות האבטחה.‬
‫הם חייבים לקחת את הבקבוק. יש עליו את הדנ"א של המזדיין.‬
‫- עבודה טובה, מלינה. - זה יעזור לכם לתפוס אותו, נכון?‬
‫אם הוא במאגר המידע שלנו, כן.‬
‫אני רק חוששת שתוצאת הדנ"א לא תהיה מוכנה הלילה.‬
‫ברצינות? חוקרי זירת הפשע שלכם לא יכולים לזרז עניינים?‬
‫אולי בכל זאת נצליח לזהות את הפושע.‬
‫אבא שלך שלח לנו את התמונה.‬
‫זיהיתם אותו?‬
‫- לא, אבל אבא שלך זיהה. - מה?‬
‫הוא בטוח שהוא ראה את האיש הזה בביה"ח שלו לפני שבוע או שבועיים.‬
‫הם בחרו בי מפני שאני הבת שלו?‬
‫זה באמת רק עניין של כסף?‬
‫הוא לא מכיר את האיש, אבל יש לו חשדות.‬
‫אולי אצליח לצאת מכאן, לא משנה כמה רע האיש מעמיד פנים שהוא.‬
‫זאת רק הצגה. אבא שלי רק צריך להעביר את הכסף.‬
‫זאת גם התקווה שלנו, כן.‬
‫מה הבעיה?‬
‫אנחנו צריכים לחכות ולראות איך המצב יתפתח.‬
‫תספרי לי מה קורה. או שאת חוששת להרוס לי את היום?‬
‫אבא שלך לא רוצה לשלם את הכופר כרגע.‬
‫הוא משתמש בזה כמנוף לחץ כדי שנחקור את החשדות שלו.‬
‫הגבריאלים.‬
‫אנחנו בודקים את כיוון החקירה הזה,‬
‫אז אני חושבת שנצליח לשכנע אותו בקרוב.‬
‫אני מסוגלת לחנוק אותו עכשיו.‬
‫אפילו ביחס אליו, זה מוגזם.‬
‫למה הוא בטוח כל כך בזה?‬
‫מי אלה הגבריאלים?‬
‫מלינה?‬
‫זאת הייתה תאונה, כמובן, אבל אני...‬
‫אני... במהלך ניתוח החירום השני שלי...‬
‫הרגתי מישהו.‬
‫המשפחה של הילדה מאשימה אותי. הגבריאלים.‬
‫הם שונאים אותי, אבל מצבה היה קריטי ו...‬
‫היה אמור להיות שם רופא בכיר,‬
‫אבל האזמל היה ביד שלי, למרות שזה לא היה אמור להיות כך.‬
‫"חרא מתגלגל למטה", כמו שאומרים.‬
‫נוסף על כך, לא יודעת אם הוא סיפר לך...‬
‫אבא שלי מאמין ש...‬
‫שזאת הייתה טעות שלי שגרמה לכליה שלה לקרוס בסוף.‬
‫ואני חושבת שהוא צודק.‬
‫- אי ספיקת כליות? - כן.‬
‫המשפחה איימה עלייך?‬
‫מתי היית איתם בקשר בפעם האחרונה?‬
‫בהתחלה הם רצו לתבוע אותי. הם כעסו מאוד.‬
‫אבל לא שמעתי מהם מאז.‬
‫אולי מגיע לי להתפגר ככה.‬
‫לבד, בתוך שלולית של דם וקיא.‬
‫מלינה, בבקשה.‬
‫יש רופאים שמתפטרים אחרי מטופל מת אחד.‬
‫אולי מוטב שאני אהיה אחת מהם.‬
‫היכולות הכירורגיות שלך מספרות סיפור שונה.‬
‫לאבי תהיה סוף סוף סיבה להתגאות בי.‬
‫תבטיחי לי שתיתני לקריירה הרפואית שלך הזדמנות נוספת‬
‫כשתחזרי הביתה.‬
‫כוונתך, אם אצא מכאן בחיים.‬
‫לא שמעתי הבטחה.‬
‫אל תשכחי שאני במשטרה.‬
‫זה לא התחום שלהם. חקירות פליליות צריכים לטפל בזה.‬
‫גם אנו עודד אותי לחזור לבית החולים.‬
‫הוא הופיע זמן קצר לאחר מכן עם האחיינית שלו‬
‫ואמר לה שאני היחידה שיכולה לעזור לה להבריא.‬
‫הוא טוב מאוד עם ילדים. הוא רוצה שלושה לפחות.‬
‫איך אני אמורה להתמודד בלעדיו?‬
‫את חייבת להחזיר אותו אליי! ברצינות!‬
‫בלעדיו אני לא... אני יודעת שלא אצליח לשרוד את זה.‬
‫- נסי לשמור על קור רוח. - לא, אני...‬
‫- מלינה. תקשיבי לקולי. - אני רוצה ללכת אליו.‬
‫אני מאמינה בך. את חזקה!‬
‫לא, אני לא חזקה.‬
‫בסדר, בסדר. ספרי לי איך את ואנו הכרתם.‬
‫קדימה. אני בטוחה שאת זוכרת.‬
‫- זה היה... בגלל תמיסת מלח. - כן?‬
‫- תמיסת מלח? - כן.‬
‫אנו שתה יותר מדי במסיבת חברה והתעלף.‬
‫נתתי לו את התמיסה במחלקה בלילה.‬
‫הוא הרגיש נבוך כל כך שהוא התפכח מייד.‬
‫כמו כששיכורים רואים את המדים.‬
‫הוא היה חמוד כל כך.‬
‫הוא הסתיר פרחים ואת המספר שלו מתחת למכסה מגש הכלים.‬
‫זה קרה לפני 18 חודשים.‬
‫המשפחה שלי עדיין לא משלימה עם זה.‬
‫למה?‬
‫הם מקנאים.‬
‫כלומר, ודאי שאני רוצה לבלות כל הזמן עם האדם‬
‫שבלעדיו אני מרגישה חלשה וחסרת ישע.‬
‫הם מקנאים. הם לא מבינים את זה.‬
‫למרות זאת, אבא שלי ואנו דומים למדי.‬
‫לפעמים אני אפילו מתבלבלת מי מהם אמר לי מה.‬
‫הייתי כנראה פקעת עצבים.‬
‫ולכן כשאנו שאל אותי‬
‫אם אני רוצה לטייל איתו בדרום אמריקה למשך חצי שנה...‬
‫התחלת לארוז.‬
‫אבא היה מנשל אותי מהירושה מייד.‬
‫אבא שלך הוא משהו מיוחד.‬
‫לכן לא רציתי לומר דבר בהתחלה.‬
‫הייתי כזאת פחדנית.‬
‫לא נפרדתי מאיש, לא יכולתי לדעת שאני...‬
‫תישארי רגועה, מלינה.‬
‫- אני לא מסוגלת יותר. - תנסי, בבקשה.‬
‫- איך אני אמורה ל... - היית פעם בדרום אמריקה?‬
‫- לא. - טיילתי בפרו לפני שנתיים.‬
‫ממש יפה שם.‬
‫- את מכירה את הר הקשת? - אני לא בטוחה.‬
‫זה הר עם שבעה צבעים שונים.‬
‫כמו קשת, באמת.‬
‫- כאילו הטלטאביז חיים שם. - תמיד אהבתי את הטלטאביז.‬
‫באמת? אני לא.‬
‫אבל בהר הקשת שיניתי את דעתי.‬
‫תאמיני לי, את חייבת לטייל שם.‬
‫תכננתם לבקר בפרו בחופשה שלכם?‬
‫עכשיו אני רוצה ללכת לשם ולראות את ההרים הצבעוניים האלה.‬
‫תסמכי עליי, תגיעי לשם.‬
‫יש לך חבר?‬
‫הייתי במערכת יחסים במשך שש שנים,‬
‫אבל אני נהנית יותר כשאני מטיילת לבד.‬
‫למה?‬
‫התברר שהיא...‬
‫איך אוכל לנסח את זה?‬
‫שהיא הייתה פשוט כלבה.‬
‫זה מונח משטרתי?‬
‫כן, אני מחויבת לומר לך את האמת והיא הייתה כלבה.‬
‫מגניב שאת מטיילת לבד.‬
‫אני תמיד אצטרך מישהו לצדי.‬
‫לכן אני לא אוהבת שאנחנו רבים.‬
‫אבל לפעמים...‬
‫אני לא שולטת בעצמי.‬
‫כן, אז הם צריכים להזדרז לשם שינוי!‬
‫אני צריכה מחסומי דרכים, לא רק אחד!‬
‫ואת לוחית הרישוי הדפוקה!‬
‫למה מחסומי דרכים? מה בנוגע לכופר?‬
‫- אפילו אם הוא ישלם, עלינו להיות מוכנים. - אם?‬
‫- מלינה... - אליזה?‬
‫אליזה!‬
‫את לא רצינית, לעזאזל!‬
‫ואבא, תשלם כבר את הכופר הארור, לעזאזל!‬
‫תתקשר למשט...‬
‫תתקשר למשטרה ותבקש את אליזה קוהנה‬
‫"תישאר חזק,‬
‫"אני אוהבת אותך."‬
‫כן.‬
‫קדימה.‬
‫תודה, בן זונה.‬
‫היי, מה אמרתי לך בנוגע ללשון שלך, הא?‬
‫תפסיקי! את שומעת?‬
‫אני לא שולטת בזה.‬
‫לך תזדיין!‬
‫האוזניים שלי, בן זונה!‬
‫הצילו! אני כאן בפנים.‬
‫הצילו!‬
‫אנא, בואו מהר! אני בתוך תא המטען!‬
‫אני בתוך תא המטען!‬
‫תעזור לי!‬
‫כן! כן, קדימה!‬
‫אני כאן! הצילו!‬
‫מהר!‬
‫אני כאן.‬
‫אלוהים!‬
‫לעזאזל.‬
‫אלוהים. לעזאזל.‬
‫לעזאזל.‬
‫שלושה וחצי ליטר. הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫שיחה נכנסת אבא‬
‫אבא - דואר קולי‬
‫המספר שאליו חייגתם אינו מזוהה.‬
‫מייבייס ברוכים הבאים לצ'כיה‬
‫לא.‬
‫לא, בבקשה, לא.‬
‫לא ידעתי שיהיה קר כל כך.‬
‫כן, אמרתי לך שוב ושוב.‬
‫כי איש לא משלב את זה.‬
‫אני פשוט צריך להתרחק מהכביש המהיר לעת עתה.‬
‫אני אגיע בזמן. אל תדאג.‬
‫מלינה, תודה לאל. הייתה תאונת פגע וברח בפקק תנועה.‬
‫- אלה הייתם אתם? - כן.‬
‫נראה שאני מעורבת בכל מצב דפוק אפשרי הלילה.‬
‫- נפצעת? - אני בצ'כיה.‬
‫- אני יודעת, אנחנו מנסים... - חצינו את הגבול‬
‫ובקרוב נגיע למקום כלשהו שבו הם יהרגו אותי.‬
‫ביקשנו ממשטרת הגבולות להציב מחסומי דרכים.‬
‫יש הסכם בילטרלי...‬
‫אנא, תגידי לי שגיליתם סוף סוף את מספר לוחית הרישוי?‬
‫תאונות הן אירוע מורט עצבים עבור המעורבים. הזיכרון שלהם...‬
‫תחסכי ממני את הבולשיט הרשמי!‬
‫יש את האותיות הראשונות, אבל העדים סותרים זה את זה.‬
‫מה לגבי תחנת הדלק?‬
‫זה מורכב.‬
‫יש שם עובד חדש שלא יודע איך להיכנס לחדר השרתים...‬
‫- את מתלוצצת? - עם צילומי הווידאו.‬
‫אבל יש ניידת בדרך...‬
‫אני אמות אם לא תחלצי אותי מכאן!‬
‫לא אתן לזה לקרות.‬
‫אבא שלי שילם? מצאתם את אנו?‬
‫לא.‬
‫מה זה היה?‬
‫קדימה.‬
‫ארבע...‬
‫שבע...‬
‫אחת.‬
‫שבע.‬
‫שבע, אחת, ארבע.‬
‫קדימה.‬
‫שבע, אחת, ארבע.‬
‫תיכנסי.‬
‫או-טי-סי-417. או-טי-סי-417.‬
‫או-טי-סי-417. ראיתי אותו.‬
‫הלו?‬
‫אנו?‬
‫זה אתה?‬
‫אתה פצוע?‬
‫אל תייבש אותי. תגיד משהו.‬
‫כן.‬
‫אלוהים...‬
‫- טוב לשמוע את קולך. - אני מבין שאת פוחדת.‬
‫גם אני פוחד.‬
‫- מר ווס... - מר ווס?‬
‫תקשיב, הם הבטיחו לי שהם ישחררו את מלינה ואותי,‬
‫- אם תשלם להם. - הם שומעים אותך?‬
‫אנחנו חייבים להאמין להם.‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫אתה יודע מי הם?‬
‫תקשיב...‬
‫אני בספק.‬
‫הם עשו לך משהו?‬
‫כן, כך זה נראה.‬
‫אם לא תשלם, אז...‬
‫הם יהרגו אותנו.‬
‫אני עלול למות בכל רגע.‬
‫אפילו אם לא אכפת לך מזה,‬
‫תחשוב על חייה של בתך.‬
‫תחסוך בסוללה, כדי שנוכל ליצור קשר.‬
‫- מותק. המשטרה בדרך אליך. - משטר...‬
‫- הם יחלצו אותך משם. - לא, ה...‬
‫יש להם מחסומי דרכים ו...‬
‫אז אנחנו נמצא אותך, והחבר'ה האלה יישלחו לכלא, בסדר?‬
‫אתה שם?‬
‫במכונית?‬
‫כך זה נראה.‬
‫אתה יכול למשוך תשומת לב של שוטרים?‬
‫מר ווס, אל תחשוב על זה אפילו.‬
‫אם המשטרה תעצור את המכונית, הלך עליי.‬
‫וגם על מלינה.‬
‫עדיין נותרה לנו חצי שעה. אם תשלם,‬
‫תקבל את בתך חזרה.‬
‫אבא שלך שילם.‬
‫מה? אלוהים, סוף סוף.‬
‫כן.‬
‫עם זאת...‬
‫עד כה, לא שמענו דבר מהחוטפים.‬
‫אבל אנחנו יודעים שדרישת הכופר לא בוצעה בידי מקצוענים.‬
‫מה זה אומר?‬
‫בחקירות פליליות אומרים שהמסרון נשלח דרך שירות הודעות אנונימיות.‬
‫הספקים מחויבים למסור לנו את המידע על השולח.‬
‫אנחנו מחכים לשמוע מהם.‬
‫אל תספרי לאבא שלי. הוא ירצה את הכסף שלו חזרה‬
‫כי דרישת הכופר לא הייתה מקצועית.‬
‫הוא כבר לא חושב שמדובר בגבריאלים.‬
‫הכסף הועבר. לא קיבלנו תגובה. אין לנו חשודים חדשים.‬
‫חייבים לפעול עכשיו. זה הסיכוי הכי טוב.‬
‫מה? לא!‬
‫- תבטחי בנו. מחסומי הדרכים יעילים... - לא, לא.‬
‫אתם חייבים לחכות עוד קצת.‬
‫אנחנו חייבים לנסות עכשיו.‬
‫אפילו אם מספר לוחית הרישוי עדיין לא ידוע לנו.‬
‫מלינה.‬
‫מלינה, את עדיין שם?‬
‫- כן. - את מבינה?‬
‫תשמעי מכונית צופרת פעמיים לפני שנפעל.‬
‫זה האות. אין ברירה, כי יש לנו רק מיקום משוער שלך.‬
‫אליזה, אני חייבת לבדוק משהו.‬
‫יש לך הודעה חדשה.‬
‫מאליני, אני לא תופס אותך. שילמתי את הכופר.‬
‫תשכחי מהגבריאלים, אין להם שום קשר לזה.‬
‫הייתי חייב לבדוק את זה בעצמי.‬
‫כבר שילמתי פעם הרבה כסף למנוולים האלה,‬
‫כדי שיבטלו את התביעה.‬
‫לא רציתי ש... המוניטין שלך היה נהרס לנצח.‬
‫וגם שלי. לעזאזל. לא יכולתי להרשות את זה.‬
‫איך הייתי אמור לספר על זה למשטרה?‬
‫עכשיו גילית בכל זאת.‬
‫אילו רק האירוע הזה לא היה קורה בזמנו.‬
‫ליני, אני רק רוצה שתחזרי הביתה.‬
‫אנו‬
‫תשמרי על שקט. אז ניחלץ מכאן.‬
‫אם הם יבחינו בך, אנחנו נמות.‬
‫ערב טוב. אתה מוכן לומר לי למה אתה ממהר כל כך?‬
‫שלום? אני לא יכול לספר לך,‬
‫כי אז אצטרך לתת לך טרמפ.‬
‫הבחור שיושב לידך מדבר יותר?‬
‫שלום.‬
‫- אפשר לראות גם את הדרכון שלך? - כמובן.‬
‫- תתרחקו מצרות. - כן, גם את. שיהיה לך ערב נעים.‬
‫חכה!‬
‫אתה בטח יודע, אבל אתה צריך לקנות מראה צדדית חדשה.‬
‫כן, אני אקנה. תודה.‬
‫אזהרת סוללה! טען בבקשה‬
‫אתם נוסעים מהר עכשיו?‬
‫- אנחנו נוסעים לאט. - אז נגיע אלייך בקרוב.‬
‫- אני לא מבינה. - קיבלנו את צילומי הווידאו.‬
‫אאודי בצבע ירוק כהה. עמיתיי יגיעו בקרוב.‬
‫לא עצרתם אותנו במחסומי דרכים.‬
‫נסעתם בנתיב אחר.‬
‫אנחנו עוקבים אחרייך וננסה לעצור את המכונית בעוד שתי דקות.‬
‫את יודעת מאיפה הגיעה הדרישה?‬
‫- זה לא חשוב. - כן...‬
‫- אנחנו חייבים... - אבל הם ישחררו אותנו.‬
‫- אי אפשר לסמוך על זה. - אבל...‬
‫- חייבים לפעול! - אני... יש לך המספר?‬
‫- זה כבר לא חשוב! - את יכולה לתת לי אותו?‬
‫- למה, אנחנו... - בבקשה!‬
‫בסדר.‬
‫חכי. אז...‬
‫- זה המספר? - כן.‬
‫המספר הוא 017299...‬
‫שש, שמונה...‬
‫- חמש, שלוש, שתיים. - 532.‬
‫אנו‬
‫אולי אני סובלת מזיהום וזה חלום של ראש קודח.‬
‫אנחנו נגיע אלייך בכל רגע.‬
‫או שאני הוזה ואני עומדת למות.‬
‫עמיתיי לא רואים אותך.‬
‫- אתם נוסעים מהר מאוד עכשיו? - לא.‬
‫- אנחנו לא זזים בכלל. - זה לא ייתכן.‬
‫אליזה, אני חושבת שאני מאבדת את שפיותי.‬
‫- אוי, לא. - מה?‬
‫מה הפעם?‬
‫את שומעת מים בקרבת מקום?‬
‫תגרמי לזה להיפסק. תגרמי לזה לא להיות נכון. בסדר?‬
‫המחסום...‬
‫אנחנו על מעבורת.‬
‫לעזאזל. שטיגלגר, למה הם לא יכולים לזוז מהר יותר?‬
‫את חוצה אגם.‬
‫נצטרך לנסוע מסביב. זה ייקח זמן.‬
‫אולי נצליח לתפוס אותך בצד השני.‬
‫- אנסה לארגן משהו. - את חושבת שזה יעבוד?‬
‫את מקרה החטיפה הראשון שלי. אני...‬
‫אני עושה כל מה שאפשר, מלינה. אני רוצה להציל אותך.‬
‫אני לא אנטוש אותך. בחיים לא אסלח לעצמי.‬
‫אמרתי לך, דברים בכל זאת קורים.‬
‫אבל אני לא כועסת עלייך, אליזה.‬
‫סוף סוף הבנתי שאני לא יכולה לסמוך על איש.‬
‫אתה, תישאר במכונית.‬
‫תגיד לי את האמת.‬
‫אנו, מה קורה כאן?‬
‫את חייבת לדעת שאני מצטער.‬
‫לא רציתי שזה יקרה. את מאמינה לי?‬
‫אני כבר לא יודעת למה להאמין.‬
‫העניין עם הכליה שלך...‬
‫לא ידעתי על זה. הם לא היו אמורים להחזיק בך.‬
‫- זה היה אמור לקרות אחרת. - איך?‬
‫הם היו אמורים לשחרר אותך אחרי שיקבלו את הכסף.‬
‫לא היה אמור לקרות לך כלום. ו...‬
‫הייתי נעלם מחייך.‬
‫איך יכולת לעשות לי את זה?‬
‫את לא יודעת איך זה כשאין לך מוצא?‬
‫בעולם המושלם שלך את לא מסוגלת לדמיין בכלל‬
‫את החרא שאני שקוע בו כרגע.‬
‫אם הם היו דבקים בתוכנית, היית נפטרת גם ממני.‬
‫אני לא טוב בשבילך.‬
‫אני לא טוב לאף אחת. היית מכירה מישהו חדש...‬
‫אבל... כל מה שרציתי היה אותך.‬
‫לא יודע אם אני יכול לצאת מזה חי.‬
‫איך הסתבכת בזה?‬
‫זה משנה בכלל?‬
‫למה לשמור סודות עכשיו?‬
‫היו לי בעיות במשך זמן מה שלא סיפרתי לך עליהן.‬
‫למה?‬
‫זה היה גדול עלייך, נסיכה.‬
‫גם אתה חושב שאני לא מסוגלת להתמודד עם שום דבר?‬
‫בהתחלה אלה היו רק תחומי עניין שעלו הרבה כסף.‬
‫- אילו? - יותר...‬
‫- אנשים שאסור לעשות איתם עסקים. - אילו?‬
‫זה כמו לבנות בית קלפים,‬
‫- ובחור נותן... - אנו!‬
‫- משאיר חלון פתוח ואתה... - אילו תחביבים?‬
‫בעיות ללא הפסקה. חובות, כל החרא הזה, אבל זה כבר לא משנה.‬
‫התחלתי בשלב מסוים...‬
‫ובכן, הייתי זקוק לכסף.‬
‫אז הסתבכתי בעסקאות גרועות, כן.‬
‫מכרתי תרופות שגנבתי מביה"ח. את המכונית של אבא שלך.‬
‫את יכולה לדמיין מה קרה לה.‬
‫לכן ניסית לשכנע אותי להמשיך?‬
‫- ניסיתי הכול. - כדי שתוכל להמשיך למכור סמים?‬
‫- האמנתי בך, בסדר? - תגיד את האמת!‬
‫זאת הייתה סיבה נוספת.‬
‫אני עדיין חושב שאת רופאה מעולה.‬
‫האם...‬
‫הכול היה שקר?‬
‫- לא, לא. - מההתחלה?‬
‫לא, באמת חיבבתי אותך.‬
‫לא היה לי מוצא אחר.‬
‫אילו ידעת מה עשיתי כדי לשלם את חובי. הדברים שנאלצתי לעשות...‬
‫- הם הסירו את אחת הכליות שלי! - את יכולה...‬
‫זה לא קרה באשמתי.‬
‫לא ידעתי על זה קודם.‬
‫לא ידעתי!‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬
‫"סליחה"?‬
‫זה כל מה שאתה מסוגל לחשוב עליו?‬
‫"סליחה"?‬
‫למה לא סיפרת לי? חשבתי שבטחת בי.‬
‫כי אז היית עוזבת אותי.‬
‫הלוואי שזה היה נכון.‬
‫הלוואי שזה היה שונה.‬
‫אני אמורה להקריב את חיי למענך?‬
‫אתה לא יודע מה יקרה לי?‬
‫אני...‬
‫לא.‬
‫אנו, תקשיב לי.‬
‫אני יודעת איך להשיג את ההון המשפחתי.‬
‫אני יכולה להשיג את קרנות הנאמנות של אבי. יש שם הון תועפות.‬
‫הון. אני יכולה לקבל עוד ממונה. תקבל את הכול, כל סנט.‬
‫כך תוכל לשלם את כל החובות שלך. אני מבטיחה.‬
‫אבל אתה חייב להוציא אותנו מכאן.‬
‫אז אסלח לך.‬
‫אם תציל אותי.‬
‫אם לא נמות היום.‬
‫מותק, כבר ניסיתי. זה לא יעבוד.‬
‫אתה יכול. אתה חזק מכפי שאתה חושב.‬
‫אתה יכול לגרום לנהג להבין כמה הוא ירוויח,‬
‫ואני לא אומר מילה.‬
‫אני... אני לא אסגיר אף אחד.‬
‫הם בחיים לא יאמינו לי.‬
‫אנא, אל תגרום למותי, רק מפני שאהבתי אותך.‬
‫אנא, אני לא רוצה למות. אתה מבין?‬
‫אני לא רוצה למות.‬
‫מלינה, הם לא יכולים לשחרר אותך.‬
‫אני... אני צריכה אותך.‬
‫למסור אותך לידיהם זה הסיכוי שלי לשרוד.‬
‫אני מצטער.‬
‫- מה... מה זה? - מה אתה חושב?‬
‫מתי? מתי? אני... זה לא ייתכן.‬
‫- זה לא ייתכן. - אתה לא תהרוג רק אותי.‬
‫- אלא גם למות הבן שלך. - אמרת שמוקדם מדי לילדים.‬
‫כן, ולמרות זאת מעולם לא הייתי מאושרת יותר מאשר ברגע שבו גיליתי.‬
‫- חשבתי שזה סימן. - למה לא אמרת משהו?‬
‫- זה פשוט קרה כך. - לא. לעזאזל.‬
‫את יודעת כמה רציתי ילדים.‬
‫- למה... - גיליתי רק לאחרונה.‬
‫רציתי לספר לך ברגע שננחת.‬
‫חרא. זה מטורף.‬
‫כשגיליתי... באותו הרגע אני...‬
‫רציתי את הילד הזה, מאוד.‬
‫חשבתי, אני...‬
‫רציתי שתישאר איתי.‬
‫שאתה חייב להישאר איתי.‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫- אמרתי לך שאני לא יכולה לחיות בלעדיך. - אבל...‬
‫אנשים אומרים דברים כאלה.‬
‫- זה לא אומר שהם מתכוונים לזה. - הייתי טיפשה.‬
‫היית משכנע מאוד.‬
‫חשבתי שאני שווה משהו רק אם אתה מחבב אותי.‬
‫פעמים כה רבות חשבתי שאני הבעיה.‬
‫הרגשתי אשמה מבלי לדעת מה עשיתי לא בסדר.‬
‫אבל אני רוצה את הילד הזה. עדיין.‬
‫הבן שלנו.‬
‫אתה בטוח שאתה מסוגל לחיות עם רצח של הילד שלך?‬
‫אני...‬
‫אני יכול להשיג לך יותר כסף אם תשחרר אותה.‬
‫אין לך עוד כסף.‬
‫אבל אבא שלה, הוא שלח את הכסף שרצית.‬
‫הוא אדם עשיר מאוד.‬
‫הוא...‬
‫הוא יכול לשלם לך הרבה יותר אם תשחרר אותנו.‬
‫מאוחר מדי בשביל זה. היא ראתה את הפרצוף שלי.‬
‫והעסקה הושלמה.‬
‫אתה איבדת את הבחורה.‬
‫כולנו איבדנו בחורה יפהפייה, בגללך.‬
‫תעצור את המכונית.‬
‫אני אתן לך כל מה שתרצה.‬
‫אני רק רוצה שתסתום.‬
‫עשיתי טעות, בסדר? זה לא חייב להסתיים כך. אנחנו...‬
‫אנחנו יכולים להשתנות ו...‬
‫אפשר לחזור לתוכנית, זה...‬
‫זה יותר טוב בשבילך, בסדר?‬
‫בבקשה.‬
‫היא בהיריון.‬
‫אני מצטער.‬
‫אנו במצב לא מקוון‬
‫לא.‬
‫אני לא רציתי שזה יקרה, באמת.‬
‫אתם זוג ממש מיוחד.‬
‫קיבינימט!‬
‫היי. היי! אני...‬
‫חתיכת קופה חצופה.‬
‫תיהנו מזמן האיכות שלכם יחד.‬
‫בבקשה, בבקשה.‬
‫אנו! היי.‬
‫אתה לא יכול לנטוש אותי.‬
‫אתה לא יכול לתת לי למות לבד.‬
‫תגיד משהו.‬
‫כל דבר. בבקשה. כל דבר.‬
‫קדימה. קדימה.‬
‫בבקשה, קדימה. תגיד משהו.‬
‫תגיד משהו. כל דבר.‬
‫קדימה.‬
‫למה עשית לנו את זה?‬
‫שעת המוות...‬
‫4:26.‬
‫טוב... זה בשביל המשפחה שלי.‬
‫זאת הפעם האחרונה שתראו אותי.‬
‫הלוואי שיכולתי לראות אתכם בפעם האחרונה.‬
‫ומונה...‬
‫הייתי שמחה מאוד להיות דודה.‬
‫אני חושבת שהייתי אוהבת את זה.‬
‫אני...‬
‫גם הייתי רוצה שיהיו לי ילדים משלי.‬
‫אבל קיבלתי כל כך הרבה החלטות גרועות לאחרונה.‬
‫הייתי מאוהבת וחלשה.‬
‫זה הספיק כדי שאשכח מי אני באמת‬
‫ומה היכולות שלי.‬
‫וזה יהרוג אותי.‬
‫אבל לא אתן להם להחליט מתי ואיך.‬
‫הייתי צריכה להמשיך בזמנו. כוונתי, כרופאה.‬
‫המקרה עם גבריאל לא קרה באשמתי.‬
‫וכל מה שקורה עכשיו‬
‫הוא לא באשמת אליזה.‬
‫אני רוצה שהיא תדע את זה.‬
‫אני אוהבת את כולכם.‬
‫שלוש.‬
‫שתיים.‬
‫אחת!‬
‫הצילו!‬
‫לא, לא.‬
‫לא.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫אני לא רוצה לטבוע איתך.‬
‫לצלם את פניי העייפות.‬
‫תשמח על הזיכרון אחר כך, תאמין לי.‬
‫מספיק...‬
‫משבית שמחות!‬
‫- מה? - עוד נשיקה.‬
‫אני...‬
‫אוהבת אותך.‬
‫תא מטען‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬