Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Как сте? Как се чувствате?
Имате ли нужда от нещо?
- Вие лекар ли сте? - Не. Криминален психолог съм.
Ясно. Искате да разберете дали съм луда.
По-скоро искам да си поговорим.
Вече дадох пълни показания. Какво искате да знаете?
Предлагам ти да приемеш разговора като интервю за работа.
Само че вместо за професионалния ти опит, ще си говорим за личния.
Мисли, преживявания, спомени...
Всичко, което ти се струва важно и би могло да даде някаква яснота
относно тези обстоятелства.
И в крайна сметка?
Какво?
Имам ли шанс да спечеля?
Изходът от този разговор няма да промени мнението ми.
Но не това е най-важното.
По-важното е, че може да промени бъдещето ти.
И това на детето.
Да, можеш да спечелиш. Ако ми имаш доверие.
- С колко време разполагаш? - Колкото ти е нужно.
Майка ми ме учеше на една игра - на доверие, когато бях дете...
Готова ли си?
Готова.
- Страх ли те е? - Не.
- Защо? - Защото ти имам доверие.
- Защо ми имаш доверие? - Защото знам, че ме обичаш
- и няма да ми направиш нищо лошо. - Браво.
Направи крачка назад.
Страх ли те е?
Не.
- Защо? - Защото ти имам доверие.
- И... - Знам, че ме обичаш
и няма да ми направиш нищо лошо.
Направи крачка назад тогава.
Слушай гласа ми, Ели-Мели. Няма нищо страшно.
Направи крачка назад.
Браво на моето мъжко момиче. Махни сега шала от очите.
Внимателно се обърни назад.
Много е красиво, нали?
Виж...
Все едно летиш.
Как се справих, мамо?
Беше жестока!
Аз съм ти най-добрият приятел, Елена.
Обичам те повече от всичко на света.
Знам го, мамо.
Майка ми се омъжила за баща ми не защото го обичала,
а защото била бременна.
Тогава така било редно.
В онези времена за да си част от обществото,
е трябвало да правиш редното.
- Къде ходиш бе, Стефане? - Не сега, майко.
Уважаеми младоженци! Скъпи гости и родители!
За да бъде сключен гражданският брак,
е необходимо устно пред мен...
Дайте по-накратко.
Странното е, че майка ми е от хората
които винаги са правили каквото си искат, а не каквото е редно.
Също като мен.
- А какво стана с тая... - С коя, бе?
- Яна. - Махни я тая пача, бе!
- Защо? - Защото... Защото ми изневери!
- Стига бе! На теб? - Да бе! С някаква рижа.
- Абсолютно тъпо клише. - А вие изобщо бяхте ли гаджета?
Как да не сме били, бе? Спахме веднъж! Това си се брои.
- Да, въобще не е сериозна връзка. - Това се брои за сериозна връзка!
- Извинявайте... - Не сте извинен.
- Бялото пежо отпред ваше ли е? - Да, защо?
- Удариха го. - Какво?
- Колата! Удариха я! - Как така я удариха, бе?
- Откъде да знам. - Отивам само да видя какво става.
Аз ще платя сметката. Извинете!
- Не е ударена. - Моля?
Колата не е ударена. Просто исках да останем насаме.
Ами ако и аз бях хукнала след нея?
Щях да хукна след вас и да ви отвлека в багажника на колата ми.
- Като психопат. - У! Много страшно!
- И сега? - Сега бих ви поканил на вечеря,
но тук е много шумно и не става. А и... Излъганата скоро ще се върне.
Сега или никога!
Мислех си, че вече знам и мога всичко.
Че животът няма с какво повече да ме изненада.
Тогава си появи Камен.
Всичко се промени, когато влезе в живота ми.
Той не беше като другите мъже, които познавах.
Боготвореше ме.
Преместихме се да живеем извън София, като аз нямах нищо против.
Защото всичко, което исках, е да бъда с Камен.
Живеехме в голяма и красива къща. Тя беше моят дворец
на върха на планината и аз бях кралицата в него.
Харесва ли ти?
Жестока е!
Малко по-късно Камен ме убеди, че е безсмислено да работя,
защото той изпълняваше всичките ми желания.
Да... Бях по-щастлива от всякога.
И какво се обърка?
При мен нещата са объркани още от самото начало.
Здрасти.
Трябва да я прибираш. Гладна е.
Ела тук, Ели-Мели!
Ела, моето момиче!
Браво на моето момиче! Браво!
И все пак е гладна.
Права си.
- Добър ден, ще обичате ли нещо? - Не, нищо.
- Нарочно го правиш, нали? - Кое?
Опитваш се да ме извадиш от релси с тези твои демонстрации.
Опитвам се да отглеждам дъщеря си, както намеря за добре,
- а не както на теб ти харесва. - Дъщеря ти си има и баща.
Той съгласен ли е с начина, по който я отглеждаш?
Страх те е Елена да не стане като мен, нали?
Не забравяй, че знам що за стока си.
И колкото и да ми се правиш на велика и да ми се перчиш,
без Стефан си една кръгла нула. Така че си опичай акъла!
Докато е време.
Ще се оправим с тия.
- И какво мислиш? Че е права ли? - Естествено, че е права.
Не, не е права. Просто е зла. Не се тормози за глупости.
Факт е, че в момента не мога да се оправя.
Е, ти се грижиш за Ели.
Съвсем нормално е мъжът да носи парите вкъщи.
А нормално ли е да се въргаля с неговите надути фльорци,
а аз да се правя, че не знам?
Добре, защо се оженихте?
Мислех си, че този нещастник
поне на детето си ще осигури хубав живот. Като прецака моя.
Искам да сме независими с Елена.
От Стефан, от парите му и от шибаното му семейство.
- За целта ми трябва работа. - Ами Ели? Как ще работиш?
- Няма начин. - Винаги има начин.
Добре, мога да питам майка ми дали няма свободни места в цеха.
Трябва ми нещо по-перспективно от цеха.
Ще запиша висше. Няма да плачеш...
А този да...
Майка ми и баща ми са се карали през по-голямата част от времето.
А аз... Аз живеех с перфектния мъж.
- Как беше в работата? - Обичайното.
- Суши? - Е, как! Всеки ден!
Пак!
Много е полезно.
- Искаш ли уиски? - Да.
Дара!
Ало? Здрасти! Ох, извинявай, че ми е пълна устата.
Не бе, не. Не сме на ресторант. Вкъщи сме си.
Любимото на Камен - суши.
Кажи честно!
И какво? Звъннаха ти и са харесали всичко?
Ти си велика!
Много ти благодаря! Не знам какво да кажа.
Добре... Добре, ако искаш, като се видим, ще си говорим.
Добре... Хайде, обичам те!
Лека, лека... Чао.
- Познай! - Не мога.
Дара ми е уредила среща с шефовете на "Тикет".
- Какво е "Тикет"? - Списанието!
Главният им редактор е напуснал и според нея ще ми предложат работата.
- Откога ти трябва работа? - Не ми трябва.
Просто хората ме искат.
Може ли да си получа уискито?
Срещата е другата седмица. Не знам подробности.
Но с Дара ще ги обсъдим на рождения ден в събота.
- Какъв рожден ден? - В събота. Дара има рожден ден.
Покани ни още преди месец. Помниш ли?
Да, много ясно. Просто забравих, че е тази събота.
Какво? Има нещо спешно в работата ли?
Ако не можеш, аз ще отида сама. Няма проблем.
Не, изобщо не съм на работа.
Имаме други планове за нас двамата.
- Монако? - Аха.
Аз и ти. Никакво суши!
Какво ще кажеш?
Супер! Хайде да сменим датите.
Няма как. Купих самолетните билети.
Добре де...
- Точно на рождения ден на Дара ли? - Ще се видите другия уикенд.
Всеки път е "другия уикенд".
Истината е, че откакто се преместихме,
почти не я виждам.
Всъщност, никого не виждам.
Виждаш мен.
Ще ходим ли в Монако?
- А ще има ли яхти? - А не, бе!
- Ще ходим. - Хайде...
Отпусни се малко де!
Обеща да ме закараш и закъсня. Сега заради теб и аз закъснявам.
Спокойно, ще те изчакат.
Не ми е смешно, бебешок. Тази среща е важна.
И какво й е важното?
Не само нещата, които ти правиш, са важни, окей?
А и полудявам вече в тази къща. Чувствам се като затворник.
Проблемът ти е, че не знаеш как да си оползотворяваш времето.
Моля те, да прекратим този разговор сега!
Добре.
- Къде отиваш? Не сме насам. - Имаш ми доверие, нали?
- Какво ще кажеш? - Не знам. Какво да кажа?
Как какво да кажеш? Това е новата ти кола.
- За мен? - Да, затова се забавих.
Трябваше да оправя документите.
Жестока е, бебешок!
Сега ще можеш да ходиш където и когато си поискаш.
Само гледай да се прибереш преди 12,
защото след това се превръща в тиква.
- Бясна съм ти! - Ама малко по-малко от преди малко.
Не знам, ще разбера, като я покарам.
Я ми бръкни във вътрешния джоб.
Бебешок...
Поздравления за университета.
Но според мен една жена трябва да си знае мястото.
И къде й е мястото на жената?
Ами преди всичко трябва да бъде добра майка и домакиня.
Така го е измислила природата, не аз.
Значи предимно за разплод? Вие сте богове, ние сме робини?
Е, не съм казал това.
Имаше лика хипербола, но в общи линии това казваш.
Стефане...
- Кажи и ти какво мислиш. - За кое?
Говорим си с Дани за мястото на жената в обществото.
Ти защо не ходиш да си говориш с момичетата?
Ти защо не ходиш да ми налееш още едно уиски?
Добре, добре, добре... Дани!
Кажи според теб тогава къде е мястото на жената?
Където и вашето. Жената е човек. Свободен, независим...
Може да се справя с всичко и сама.
А, независима била! Човек била! Сама щяла да се оправя...
Затова ли чакаш аз да ти намеря работа?
А твоята работа кой я намери?
Майка ти. Баща ти ти купи колата и апартамента.
Образованието кой ти го изкара? Аз!
Искаш ли от утре да те видим как ще се оправяш сама?
Е, много ясно, че ще се оправя. И то по всякакъв начин.
Ти за какво си ми?
- Без мен си никой! - Аре бе!
Работим по осем часа на ден.
Понякога работим събота и неделя.
Понякога работим и по повече. Оправи това!
Ама не винаги. Така като те гледам...
Нормата... 45 престилки на ден.
Моля?
Това е твоето място.
Казаха ми, че става въпрос за работа в администрацията на предприятието.
Каква администрация, бе? Абе, какви пет лева, бе?
- Прощавайте, че ви загубих времето. - Това тук е шивашки цех, бе!
- Стефан знае ли, че си тук? - Много хубав сервиз.
- Китайски порцелан? - За какво си дошла, Даниела?
Имам нужда от помощ.
Трябва да си много отчаяна, за да искаш помощ от мен.
Трябва ми работа. Елена вече е голяма.
Защо не пробваш в някой ведомствен стол или в училището на Елена?
Винаги се търсят хигиенистки или жени за кухнята.
Трябва ми сериозна работа. С Жечо имате нужните връзки.
За теб буквално е достатъчно да вдигнеш телефона.
Не те харесвам.
Никога не съм те харесвала и ти го знаеш.
Ти също ме ненавиждаш. Как така реши, че ще искам да ти помогна?
- Заради Елена. - Какво Елена?
Трябва ми работа, за да съм способна да се грижа за нея.
Стефан се грижи и за двете ви.
Стефан не се прибира.
Е, как да се прибира, като го чакат само скандали?
Толкова ли е трудно да се усмихнеш, да го предразположиш?
Допий си чая и си тръгвай.
Познаваш сина си.
Дай ми възможност да се грижа за Елена. За единствената ти внучка.
Моля те като жена.
- Имате солидно образование. - Тъй вярно.
Психология с втора специалност български и литература.
Явно младините ви са минали в учене.
Записах висше, след като се роди дъщеря ми,
но наивно вярвам, че младините ми не са минали.
- Прощавайте, не исках да ви обидя. - Не, не сте.
Ама и аз съм един! Оставих дамата да стърчи като някакъв старшина.
Защо не си търсите работа по специалността?
Търсих, но не намерих.
Не мисля, че тук ще ви е интересно.
Аз съм организирана, адаптивна и работата много ми трябва.
Имайки предвид образованието ви,
съм сигурен, че няма да имате проблеми със задълженията.
А какви са по-точно те?
Да вдигате телефона.
- И да сортирате бумаги. - Готова съм на всичко.
Обаче има някои тънкости.
Аз имам две изисквания, на които държа много.
Първо, искам ви всяка сутрин точно в осем на бюрото.
Освен ако не сте тежко болна или умряла. Ясно ли е?
Тъй вярно.
А второто ви изискване?
Пия кафето си с много захар.
Аз също.
Мисля, че с вас ще се разберем.
Благодаря ви!
Какво сте увесили нос и двамата?
- Всичко е наред с изследванията. - В смисъл?
Ели... Бременна си.
Бебешок!
Честито!
Шеста седмица.
Давам ви номера на един познат гинеколог. Той ще се погрижи.
- Планирано ли беше? - Ами...
Да, разбира се. Опитваме се от известно време.
- Да. - Много се радвам. Ели, честито!
Мерси, Жорка.
Камене...
Не знам къде се намирам.
Бебешок, представяш ли си? Ще си имаме детенце.
- Как си? - Добре.
Какво има сега?
- Не съм готова да стана майка. - Нормално е да мислиш така.
Аз самият не съм готов. Обаче заедно ще се справим.
- Не, не му е сега времето. - Защо?
- Така го чувствам. - Какво чувстваш?
Искам да имаме деца. Много! Просто не сега.
Дай да изчакаме няколко години и пак ще се опитаме.
Ели, ти не си майка ти.
- Какво значи това? - Значи, че не може да проектираш
нейните страхове върху себе си и непрекъснато да трепериш,
че ще повториш грешките й.
- Ами ако не съм добра майка? - Глупости! Много добре те познавам.
Ще бъдеш най-добрата майка.
Обичаш ли ме?
- Обичам те! - И аз те обичам!
А детето е следваща стъпка.
Искам да си щастлива!
Чу ли?
Хубави дрешки.
Хубава си.
- Смърдиш! - Пил съм само една бира с колегите.
- Смърдиш на евтин женски парфюм. - Недей сега така де!
Отвращаваш ме!
Отвращавам те?
А като ти плащам дрешките и парцалките, отвращавам ли те?
Не забравяй, че имаш храна и подслон над главата благодарение на мен.
И работата ти е благодарение на мен.
Ти си най-обикновен курвар и пияница.
И ако ги нямаше вашите, щеше да умреш от глад.
- Ти също. - Приключих.
Отивай си при курвите. Повече няма да ти търпя изцепките.
- Ще търпиш и хоро ще играеш! - Не си ме намерил на улицата, ясно?
Точно там те намерих! Миндил! За курви седнала да ми говори...
Я се виж, ма! Ти си най-голямата курва от всички!
Ще ти...
Мамо...
Добре ли си, бебешок?
- Нищо ми няма. - Защо нахълтваш така?
- Какви са тези книги? - Пиша статия за списанието.
- Подготвям тука... - "Психология на майчинството"?
Пиша за психичните разстройства по време на бременност.
И откъде ги взе?
Поръчах ги онлайн. Защо гледаш като натровен?
Мислех, че се разбрахме за работата.
Не помня да сме се разбирали.
- Да де, ама предвид състоянието ти... - Какво ми е на състоянието?
- Бременна си. - Да, бебешок.
- Няма да нося камъни, ще пиша. - В онова списание?
Окей, но аз мисля, че не е добре.
Всеки път правим това, което ти искаш.
Хайде веднъж за разнообразие да направим това, което аз искам. Окей?
Окей.
- Не ми разбутвай нещата, моля те. - Искам да си легна тук!
Имам работа.
- Няма ли да слезеш за вечеря? - Не съм гладна.
Къде са ми книгите и бележките?
- Добро утро и на теб. - Къде са?
- Изгорих ги. - Хайде стига глупости!
- Изгорих ги на барбекюто. - Кажи къде си ги скрил!
Бебешок... За твое добро е.
Искам си нещата обратно! Веднага!
Ти осъзнаваш ли какво правиш и как се държиш в момента?
Да, напълно наясно съм.
Аз не съм малко дете, не си ми баща.
Аз съм ти съпруг, а ти си ми съпруга.
Какво правиш?
Поръчвам си книгите.
Почивай си.
Здравейте. Тези не са готови.
Нека директорът прецени дали са готови.
Аз затова съм тук. Поправете ги и тогава се върнете за подпис.
Дани! Обади се на шофьора след 5 минути да ме чака долу.
Вече ви чака.
- Добре, тръгвай! - Аз ли?
Тръгвай, тръгвай!
Къде отиваме?
Не са готови.
- "Дани"? - Ясна е работата.
Давай, давай...
Мерси.
Какво правим тук?
В обедна почивка сме. Ще обядваме.
Не мисля, че е удачно да обядваме заедно.
Днес ще обядваш с мен. И това не подлежи на обсъждане.
Остави бутилката на масата.
- Сериозно ли? - Факт!
Само че е тайна. На никого няма да казваш, чуваш ли?
Държавна тайна!
Факт...
Е? Харесва ли ти?
Кое?
Храната, ресторанта... Компанията?
Разкошно е, благодаря.
- Личи си, че харесваш хубавите неща. - В смисъл?
Ами... Изискана си. Красива.
Излъчваш някакъв вроден аристократизъм.
Трябва да ме видите вечер до печката колко съм аристократична.
Е... Тази вечер няма да си до печката.
- Наистина трябва да тръгвам вече. - Ще те изпратя, не се притеснявай.
Дъщеря ми си е вкъщи. Съвсем сама.
Мъжът ти?
С него имаме проблеми.
Добре.
Предай на шофьора ми да закара дамата до вкъщи.
Разбира се.
Къде беше?
Елена спи ли?
- Питах те къде беше. - На работа.
- Чукаш ли го? - Ще я събудиш.
- Чукаш го, нали? - Остави ме на мира!
Ти си ми жена
и ще си изпълняваш съпружеските задължения.
Разкарай се бе, мухльо!
Тихо! Тихо, ще събудиш детето!
Нищо!
Извинявай.
Само подходящи книги.
Отвори на трета страница.
- Момичешки имена? - Сигурен съм, че ще е момиче.
Красиво като майка си и умно като баща си.
Така го усещам.
- Аз не усещам нищо. - Е...
Знам, че минаваш през нов и труден период за теб,
обаче искам да знаеш, че аз съм до теб.
И можеш да разчиташ на мен за всичко.
И... Моля те, не ми се сърди, защото е ново и за мен.
Не се сърдя, бебешок.
- Какво има за вечеря? - Аз съм на вино.
- Вино? - Да.
Абсурд!
Спри!
Казах, спри!
Пусни ме!
Извинявай за това с чашата преди малко. Не знам какво ми стана.
Просто всичко се отразява на детето. Много добре знаеш.
Не можеш да мислиш само за себе си. Трябва да си по-отговорна
и да правиш само това, което е добре за него.
Това преди малко беше ли добре за него?
Аз съм жена ти, бебешок. Не съм ходещ инкубатор.
- Какво искаш от мен? - Нормално отношение.
Искам да уважаваш мнението ми и правото ми на личен избор.
Недей да преиграваш, много те моля!
Винаги правя това, което е добре за теб.
Значи трябва да си мълча, защото пълниш хладилника и ми купи кола ли?
Ти не си на себе си.
Сигурно е заради хормоните. Трябва повечко да си почиваш.
Ти отново знаеш какво е по-добре за мен от самата мен.
Не, бебешок. Знам, че действията ти влияят и на детето ни.
И не мога да ти позволя да вземаш грешните решения.
Не можеш да ми позволиш да вземам грешните решения?
Не така!
Хайде... Нали се разбрахме?
Виж... Вилицата в лявата, ножът в дясната.
И режем. Опитай сама.
Натисни ето така... Натискай тук с пръстчето.
Не мога.
- Какво? - Не мога.
- Не разбирам. Каква е тази дума? - Е, не мога.
- Няма такава дума. - Има.
"Невъзможно? Има ли такава френска дума?", е казал Наполеон.
Опитай, ето... Натисни... Вдигни и натисни с пръста силно.
Моля те, нарежи ми го ти!
Тати!
Моята принцеса! Беше ли послушна, когато ме нямаше?
- Да, много! Нали, мамо? - Виж какво ти нося.
- Виж, мамо! Кукла Барби! - Махни този кич от очите ми.
Добър вечер.
- Дай да ти помогна да я разопаковаш. - Без играчки на масата, Елена.
Започвай да се храниш.
- Не мога. - Започвай, казах!
- Изгоряло е. - Започвай, казах! Вземи приборите.
Не се лигави.
Съжалявам, аз...
Искам да се справяш сама.
Никой няма да ти помогне, ако ти не го направиш.
Без страх! И без сълзи!
- Пробвай! - Не мога.
Не се пази! Свали ръцете!
Свали ръцете! Стисни зъби!
Погледни ме! Смело! Без страх и без сълзи.
- Браво! - Много ги разбираш ти, бе!
Не ме докосвай!
Не е сега моментът. Сега ли реши да се правиш на баща?
- Ще си правя, каквото си искам! - Не пред детето.
Да си бях останал при курвите.
Ненормалница! Ти си за лудница, бе!
Аз ще те пратя в лудница. И ще ти взема детето.
Това дете ще го взема и ти няма да го видиш повече, ясно ли ти е?
Ти оттук отиваш в лудница. Аз лично ще те пратя.
Ясно ли ти е? Няма да се...
- Искаш ли, бе? - Ще трошиш ли? Ще трошиш ли, ма?
- Ей, ненормално! Ще те вкарам... - Махай се оттук, бе! Махай се!
Ще те вкарам в лудница!
Махай се, ще те ударя! Махай се!
Ясно ли ти е това? Отиваш в лудницата! Идиотка мръсна!
Курва! Ще те съсипя!
Няма да го видиш това дете!
Ясно ли ти е?
Чуваш ли какво ти говоря? Аз ще го взема това дете!
Ти отиваш в лудницата! Отиваш в лудницата!
Детето остава при мен! Ясно ли ти е?
Напусни дома ми!
Почини си.
Трябва да приключа с тези до обяд.
Нямаш ми доверие ли?
Напоследък си много напрегната. Работата ли те тревожи?
Не! Не, в никакъв случай.
Как са проблемите с мъжа ти?
Другарю полковник, може би аз съм ви подвела,
но не искам да обсъждам личния си живот с вас.
Съжалявам. Старая се да бъда приятел с всичките си подчинени.
Не, аз се извинявам. Реагирах... Бях много остра.
Искам да знам какво ги мотивира. Теб например какво те мотивира?
Работата. Винаги съм искала
- да съм самостоятелна. - Не си ли?
Как? Искам да се развивам. Знам, че мога за...
За работата не се тревожи. Аз ще ти помагам.
Имам нужда от верни хора като теб.
Добре ли си?
Да, да...
Мисля, че се надцених.
Алкохолът май ме хвана. Извинявам се.
Обади се на Дара.
Телефонът на абоната в момента е изключен или е извън обхват...
Обадете се другата седмица.
До края на седмицата г-н Христов е почивка. Дочуване.
- Добър ден. - Добър ден.
- Може ли да повикате Дара? - Коя Дара?
- Дарина Младенова - пиарката. - Тя не работи тук.
- Вече месец ще стане може би. - Така ли? Какво е станало?
Премести се в Милано, в главния ни офис.
Мога да ви дам координати на колегите ни там.
Мерси.
- Здрасти. - Здрасти.
- Какво правиш? - Романтична вечеря за двама.
Какво стана? Поряза ли се?
Дай да видя...
Бебешок, не искам да се караме.
- Искам да изгладя нещата. - С готвене?
Не ти е силната страна. Ще си отрежеш пръстите.
- Пушила ли си? - Една цигара.
Една цигара?
Дара се е преместила да живее в Италия, без да ми каже.
Стана ми супермъчно и запалих една цигара. Не е болка за умиране.
Така ли?
Забранявам ти да пушиш!
- Забраняваш ми? - Да, забранявам ти!
- Абе, я си гледай работата! - Слушай...
Казах ти, че няма да ти позволя да вземаш грешните решения.
Казах ти го, нали?
Извинявай.
Другарю полковник, докладите от министъра.
Подписани, както пожелахте.
Не ми харесваш.
- Моля? - Не съм свикнал да те виждам унила.
- Всичко е наред. - От седмици си така.
Мога ли да помогна с нещо?
Не. Добре съм.
Как мина разводът?
- Свърши. - Справяш ли се?
Просто... Трябваше да се преместим на квартира и...
- Всичко е наред. - А дъщеря ти?
И тя се справя.
Сама жена с дете... Никак няма да ти е лесно.
Искам да знаеш, че винаги можеш да разчиташ на мен.
За каквото и да било.
Мерси.
Директорът на Народния ми е приятел.
Имам два билета за най-новата постановка.
Много ви благодаря, но наистина не е сега моментът.
Не... Имам предвид за теб и за дъщеря ти.
Да се поразсеете малко.
Благодаря ви!
- Здравейте, дами! Добър апетит! - Благодаря...
Така е по-вкусно. Опитай!
Какво усещаш в момента? Ето тук?
- Не знам. - Свобода!
Човек е щастлив само ако е свободен. И ако не се страхува от нищо.
И ако има пълно доверие в човека до себе си.
Виждаш ли ги ей тези двете?
Това са фльорци.
На мен ми приличат на дами. Като онези от театъра.
Знаеш ли каква е разликата между фльорци и дами?
- Не. - Фльорците са празноглави патки,
които си продават задника на всеки, който им предложи хубав живот.
Дамите са жени със стил, които са умни и смели
и сами си извоюват хубавия живот.
- Разбираш ли? - Мисля, че да.
Не искам първият срещнат да те качи на скъпа кола,
да те заведе в луксозен ресторант и ти да се омъжиш за него.
- Добре, мамо. - Не позволявай на никой да ти казва
какво да мислиш, нито какво да правиш.
Бъди себе си! Бъди свободна!
И никога не спирай да мечтаеш.
С ръце! Да се дразнят фльорците.
Искаш ли десерт?
- Ели... Здрасти. - Здрасти, Жорка!
- Как си? - Добре, мерси.
- Благодаря ти, че дойде. - Разбира се.
Какво става?
- Искаш ли да се разходим? - Да.
Добре, може да ти се стори малко странно...
Исках да те разпитам за Камен.
Знам, че сте приятели от деца и... Просто напоследък се държи различно.
Различно как?
Не съм съвсем сигурна.
Очакването на дете променя и бащата. Нормално е да е малко по-загрижен.
А някога бил ли е агресивен?
- Станало ли е нещо? - Не, просто питам.
Камен винаги е бил кораво копеле.
Сам е постигнал всичко, което има и което е.
Ако това значи агресивен, да - агресивен е.
Да ти е хрумвало, че може би ти се държиш различно, а не той?
Така де, не знам какво става между вас и не ми е работа, но...
Често има конкретна причина за поведението на хората.
Какво намекваш? Че аз съм причина за поведението му?
Не, нищо не намеквам, просто... Размишлявам.
Какво точно е поведението му?
Може ли този разговор да си остане между нас?
Като между лекар и пациент?
Да, разбира се.
Мерси, Жорка.
- Това е последният. - Браво!
Кога ще се върнем вкъщи?
- Това ни е новото "вкъщи" вече. - Завинаги ли?
- Не. - А тати?
Той си тръгна завинаги.
Умрял ли е?
По-лошо! Забравил те е. Забрави го и ти.
Я, виж...
Това ще ти стане и на теб.
Да, моля?
Е, разбира се. Здравейте.
Съжалявам...
Ами проблемът е, че в момента съм с дъщеря ми.
Да. Не, ще дойда.
До 20 минути съм при вас.
- Трябва да изляза за малко. - Сега?
Вечерята е във фурната. Ядеш и си лягаш. И не отваряш на никого.
- Разбра ли ме? - Сама ли ще ме оставиш?
Нали си мъжко момиче?
Мъжко момиче ли си? Мъжкото ми момиче!
Дойдох по най-бързия начин. Това ли са документите...
Поеми си малко въздух.
Не искам да пия.
На ясна глава по-бързо ще свърша.
Няма работа за вършене.
Излъгах те по телефона.
Исках да си поговорим.
- Уволнявате ме, нали? - Не. Спокойно.
Просто... Искам да знаеш, че аз съм на твоя страна.
- Но искам и ти да си на моя. - Аз съм на ваша страна!
- Максимално добре си върша работата. - Знам, знам...
Но... Хората говорят. Нали ги знаеш.
Сама жена, разведена, с дете...
Това какво общо има с професионалните ми качества?
Ти си лицето на отдела.
Аз те защитавам. Нали съм ти приятел.
Но...
Искам да съм сигурен, че си лоялна.
Недей да плачеш! Всичко ще е наред!
Не!
Пусни ме!
Не!
Искам да си лоялна!
Чуваш ли ме?
Искам да си лоялна! Чуваш ли? Искам да си лоялна...
Добре. Всичко изглежда наред.
Кога беше последният преглед при наблюдаващия ви лекар?
Преди около две седмици.
- А искате ли да знаете пола? - Моля?
Пола на бебето. Искате ли да го знаете?
Момиче е.
Вижте, сега е последният момент, в който можете да премахнете плода.
Как желаете да постъпим?
Кажи? Навън.
На пазар.
Следиш ли ме?
- Какво правеше в болницата? - Попитах нещо.
Следя ти телефона.
Чакай малко!
Жоро ми каза, че си била при него и че си се държала странно.
Вярно ли е?
Сега вече официално съм затворник ли?
- Кажи ми какво правеше в болницата. - Дойдох на преглед.
Прегледът ти е след две седмици.
И защо си дошла тук, а не при твоя лекар?
Бременна съм, стана ми лошо.
Всичко наред ли е с детето?
Всичко е наред.
Искаш ли да те закарам?
Сама ще се закарам.
Отивай да си играеш. И без да говориш с никой!
Какво става?
Няма да те вземат.
Приемам всякаква работа. В цеха, чистачка... Все ми е тая.
Казах им, но...
Светле, моля те! Ти си ми единствената надежда.
Съжалявам!
Отказаха се, като разбраха, че си дисциплинарно уволнена.
Освен това се говори, че си се предлагала на всеки,
за да си запазиш работата.
Тасев ме изнасили.
Тасев те изнасили?
Викна ме в кабинета и ми е сипал нещо в чашата, и...
Изнасили ме на бюрото.
Сигурна ли си?
- Дали съм сигурна? - Защото се говори, че ти и Тасев...
Ти вярваш ли на тези глупости?
- Ясно. - Дани, чакай!
Да обобщим. Според вас полковник Младен Тасев от Военно министерство
ви е дал барбитурат и след това ви е изнасилил?
- Не ми вярвате, така ли? - Не съм казал, че не ви вярвам.
Гледате ме все едно съм луда.
И кога се случи това? Преди или след уволнението?
Вече ви казах. Не са ме уволнили.
Тук пише, че сте дисциплинарно уволнена.
Подадох молба за напускане,
но Тасев им нареди да ме уволнят дисциплинарно.
И защо?
Вие слушате ли ме изобщо?
Тасев ми намекна недвусмислено, че ако искам да си запазя работата,
трябва да спя с него.
И ме изнасили. Но преди това ми беше сипал барбитурат в чашата.
На другия ден бях дисциплинарно уволнена.
Споменахте няколко пъти барбитурат. Знаете ли какво е това вещество?
Да, наясно съм. Аз съм психолог.
Знам какво са психотропните вещества.
Така... И кога се случи изнасилването?
Преди около две седмици. Не...
Месец. Точно така, месец.
Преди две седмици или преди месец?
Месец.
И защо идвате чак сега, а не преди месец?
Не знам.
- Бях объркана. - Объркана?
Възможно ли е и сега да сте се объркала?
- Да съм се объркала? - Да сте се ядосала
на полк. Младен Тасев и да искате да му отмъстите за уволнението?
Той ме изнасили.
И това е престъпление.
А вие се подигравате с мен.
Искам да говоря с по-висшестоящ от вас.
Мамо, защо вече не работиш в министерството?
Защото там има един много лош човек.
Той страшен ли е?
Да.
А кога ще се върнем в старото ни вкъщи?
Не можеш да върнеш миналото назад, Ели-Мели.
Нали каза, че няма дума "не мога".
Мамо... Какво правиш?
Какво ти става?
Моля те, спри!
Престани!
Мамо, моля те!
Спри, мамо! Луда ли си?
Чух се с турците малко по-рано. Очакват оферта до две седмици.
Всички материали се носят с такъв тип камиони. Имаме към 50 бройки.
Искам да знаеш, че разчитам изцяло на теб.
Все пак си първа по продажби за миналия месец.
Благодаря ти.
Следващият месец очаквам да удвоиш приходите. Нали?
Става. Само ми дай още един човек, и го правя.
Имаш го. Остава офертата за австрийците,
но за нея имаме време. Там не ни притискат сроковете. Окей?
- Защо си ми спрял кредитната карта? - Ели, в момента съм на работа.
Отговори ми на шибания въпрос!
Моля те, изчакай ме в офиса. Ще се чуем малко по-късно.
Спираш ми кредитната карта, следиш ми телефона? Какво е това...
Никой никога не ме е излагал така, и то пред мой служител!
Виждаш ли какво ме караш да правя!
И стига си играла жертвата. Аз съм жертвата тук!
Непрекъснато търпя истеричните ти настроения!
Ето ти пари.
- Здрасти, мамо. - Трябва да тръгваме!
- Къде отиваме?
- Трябва да избягаме. - От кого бягаме?
Един лош човек ни преследва и ако ни хване, ще ни нарани. Разбираш ли?
Никой не ни преследва.
- Тръгвай... - Не!
Не се лигави!
Извинявай, Ели-Мели! Ще ми простиш ли?
Искаш ли да те водя на едно страшно място? Хайде, тръгвай!
Сигурно е тати!
Я, каква хубава торта!
Напуснете дома ми!
Мога ли да я опитам?
- Ще се обадя в милицията. - Сядай!
Казах да седнеш.
Много е хубава! Опитай...
Ели, отивай си в стаята.
Явно много обичаш да си говориш с милицията.
Какво им каза?
Истината.
Ще ти предложа два варианта. Първият...
Утре сутринта отиваш в районното, оттегляш жалбата,
проблемите ти приключват и повече никога няма да ме видиш.
Вариант две... Отказваш да оттеглиш жалбата
и проблемите ти тепърва започват. Ясен ли съм?
Искам да чуя, че си ме разбрала.
Разбрах.
Много хубава торта!
Ще ми запазиш ли едно парче? Може да се наложи тези дни да мина пак.
Съжалявам!
Какви са тези куфари?
Казах ти, че съжалявам!
Не те обичам.
- Моля? - Не те обичам.
Ели, искрено се извинявам за днес!
Наистина си изпуснах нервите. Държах се отвратително.
Не е само заради случката днес.
Може би болката ми помогна да осъзная.
Не искам детето ми да расте в такава среда. Тръгвам си.
Добре, тръгвай си.
Искам първо да се разберем.
Отивам да живея при Дара в Милано,
докато уредим документите за развода.
Свързах се с адвокат. Той ще ти се обади,
като ми наближи термина, ако искаш да присъстваш на раждането.
За родителските права ще се разберем по-късно.
Никъде няма да ходиш!
Моля?
Не ти стиска да си тръгнеш, защото знаеш, че без мен си нищо.
Какво ще правиш? Нищо не можеш, нищо не знаеш...
Как ще се оправиш? Може би ще си намериш пак някой спонсор?
Защото нека си го признаем! Ти си една най-обикновена курва,
която не знае какво иска от живота, и винаги си била такава!
Само че никой няма да прибере боклук като теб
и ти това много добре го знаеш!
Единствената причина, по която още не съм те изхвърлил оттук,
е, че носиш детето ми.
Ще си тръгна от теб, каквото и да ми коства.
Дори не си го и помисляй!
А ако направиш нещо с детето ми, ще те убия!
Какво искаш?
- Бабо... - Марш в стаята! Изчезвай, ти казах!
Тръгвай!
В тази ли мизерия отглеждаш дъщеря си?
Не всички сме богопомазани като теб. Аз поне имам достойнство.
Ето...
Отиди някъде, почини си. И се вземи в ръце.
Аз ще се грижа за Елена.
Махай се! Махай се, бе!
Какво искаш? Разкарай се, бе!
Хайде, какво чакаш? Ама искаш да ти се дърпам, нали?
Чакаш... Само така ли го вдигаш?
Нея няма да я пипаш! Няма да я пипаш, чу ли!
Мамо...
- Не се доближавай! - С кого говориш?
- Не го ли виждаш? - Няма никой! Престани!
Какви са тези дрехи?
- Откъде ги взе? - Баба Радка ми ги купи.
И знаеш ли какво? И ме взе от училище!
Сваляй тия дрехи! Сваляй тия дрехи!
- Сваляй тия дрехи! - Пусни ме!
Сваляй тия дрехи! Фльорца няма да станеш!
Ти наистина си луда!
Снощи сънувах, че си умряла! Че си скочила от онази скала!
Стана ми по-добре, че те няма! Мразя те от дъното на душата си!
Чакай... Чакай...
Това беше последното нещо, което й казах.
И повече не я видях.
Вкъщи дойдоха двама от полицията.
И ми казаха, че майка ми се е самоубила.
Скочила отвисоко и умряла на място.
Не знам дали се е самоубила, или някой й е помогнал.
Какво значение има?
Знам само, че не успях да я спася.
Открих един нов ресторант. Готвят само с биопродукти.
Направих месечен абонамент.
Удобно е, защото всяка вечер имат различно меню.
Сега е важно да се храниш разнообразно.
Отдавна не бяхме прекарвали цял ден заедно.
Искаш ли безалкохолно вино?
- Предпочитам сок. - Стой тук!
Изумително е как постигат вкуса.
Неразличим е от нормалното вино. Опитай...
- Искам да отида до тоалетната. - Опитай виното!
Добър вечер. Колата за летището ви очаква.
Поръчката се отменя.
За причиненото неудобство.
Какво става? Изкара ми акъла, като се обади така.
- Къде е Ели? - Човече! Тя тотално превъртя.
Страх ме е, че ще направи нещо на бебето.
- Обади ли се на бърза помощ? - Не, моля те! Никаква бърза помощ.
Не искам чужди хора вкъщи.
- Ще ми помогнеш ли? - Да, разбира се. Какво да направя?
Не знам. Бий й някаква инжекция или нещо там да се успокои.
Камене... Спокойно! Къде е?
Ела!
- Какво става бе, човек? - Казах ти, че напълно превъртя.
Какво си направил?
Камене, няма да участвам в това!
Жоро, моля те!
Ти си ми най-близкият човек. Не знам какво да правя.
Ели, ще ти сложа една инжекция. Утре всичко ще бъде наред, обещавам.
Чуваш ли, Ели? Всичко ще бъде наред.
Камене, в жабката на колата имам 2 ампули и нови игли, донеси ми ги.
- Защо? - Нали искаш да ти помогна?
Спокойно!
Камене, извиках полиция. Всичко свърши.
Какво усещаш в момента?
- Ето тук? - Не знам.
Свобода!
Това е най-хубавото усещане.
Човек може да е щастлив само ако е свободен.
Ако не се страхува от нищо.
И има пълно доверие в човека до себе си.
Не позволявай на никой да ти казва какво да мислиш
или какво да правиш. Да те мачка!
Бъди себе си!
Свободна! И никога не спирай да мечтаеш.
Без страх! И без сълзи!
Разбрах, мамо.
Елена!
Махни се от ръба!
Не приближавай, Камене!
Хайде да се прибираме вкъщи, моля те!
Чуй ме! Никога не съм искал да се стига чак дотук.
Всичко, което правя, е за твое добро и за доброто на детето.
Обичам те! Знам, че и ти ме обичаш, Ели.
Нека започнем отначало! Аз ще се променя. Обещавам, че ще се променя!
Елена! Почакай, моля те!
Кажи ми как беше играта? Играта на доверие?
Готова ли си?
Готова.
Затвори очи!
- Страх ли те е? - Не.
Обичам те повече от всичко на света.
Знам го, мамо.
- Защо? - Защото ти имам доверие.
- Защо? - Защото знам, че ме обичаш
и няма да позволиш да ми се случи нищо лошо.
- А тати? - Той си тръгна завинаги.
Не ти стиска да си тръгнеш, защото знаеш, че без мен си нищо.
Направи крачка назад.
Страх ли те е?
Не.
Направи крачка назад!
- Няма! Ясно ли ти е това? - Мамо...
Отиваш в лудницата! Идиотка мръсна!
Още една!
Не гледай! Направи крачка назад! Нали не те е страх?
Ти си една най-обикновена курва, която не знае какво иска от живота,
и винаги си била такава. Ще те убия!
Фльорца няма да станеш! Сваляй тия дрехи...
Спри, мамо! Луда ли си?
Никой няма да прибере боклук като теб
и ти това много добре го знаеш.
Бъди себе си! Бъди свободна!
Камен е със сериозни наранявания.
Но ще се оправи.
Адвокатът му твърди, че ще те съдят за опит за убийство.
Какво следва сега?
- Ще вземат предвид всички показания. - А този разговор?
Също.
Бутна ли го?
Вече отговорих на този въпрос.
Камен ще се събуди и ще каже какво е станало.
Последните години Камен определяше всичко в живота ми.
Стига толкова. Този път аз съм права.
Не искаш ли да знаеш дали спечели?
Спечелих.