Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Ser jeg dum ud? - Nej. Du ser godt ud.
Helt fantastisk.
Den skal i dit øre, den skal i din taske.
Du snyder mig ikke. Han har bare at være der.
Det er han. Bare rolig.
- Det er sidste gang, jeg... - Du gør det for at redde din egen røv.
Kom så, din lille stikker.
Det må du ikke kalde mig.
- Hold kæft. - Okay.
Han kommer når som helst. Forsigtig.
Han kan være bevæbnet og farlig.
- Greg, hører du? - Højt og tydeligt.
- Det her er en dum mission. - Du er den bedste mand til den.
Gør jer klar, allesammen.
Julemand!
Undskyld. Julemand!
Ja, ja.
Det er min tur!
Hvem er den idiot?
Det er julemanden!
- Der står en idiot i kø, er det normalt? - Julemand!
- Rolig. - Ja.
Det her er latterligt!
- Han afslører os! - Jeg klarer det.
- Værsgo. - Tak, Suzanne!
- Rolig nu. - Julemand!
Hej julemand. Jeg hedder René.
Min mor kaldte mig "Jordnød" for at minde mig om min allergi.
Jeg er så glad for at se dig!
Jeg har aldrig mødt en julemand som dig før!
Han er her.
Greg, målet er foran dig.
Jeg kan se ham.
Efter udvekslingen giver jeg tegn, og du rykker ind.
Roligt!
Hvem taler du med? Hører du også stemmer?
Jeg giver også gaver. Jeg har lavet én til dig.
Det er Titoune!
Hej!
- Han er genert. - Han lugter af lort.
Hold kæft!
Underlig fyr.
Jeg ved ikke, hvorfor han råber.
Udvekslingen er i gang.
- Jeg gentager, udvekslingen er i gang. - Jeg er i gang.
Han har en pistol!
En selvtægtsjulemand! Må jeg ikke hjælpe dig?
Skrid, din lort!
Sejest!
- Er det sjovt, din spade? - Ja.
Se, det er en rigtig julemand!
SÅ SEJ
DEALING WITH CHRISTMAS
Hvorfor erstattede du mig med en narkobetjent til den nye opgave?
Jeg havde ikke noget valg. Du tog juleferie
- for at se din datter. - Det er mit problem.
- Jeg klarer infiltrationen. - Jeg ringer tilbage.
Undskyld tidspunktet.
Har du glemt noget?
Din datters forestilling.
Undskyld, der dukkede noget op.
Idiot. Du lovede hende det.
Der er hendes kuffert. Hendes bamser er i posen, og jeg har lagt
- hendes historiebøger... - Jeg kan ikke tage hende.
De har brug for mig på en mission. Undskyld.
Jeg vidste det.
Jeg overlever. Men du kan selv fortælle hende det.
Jeg er træt af at gøre det hver weekend.
Okay.
Hvad ser du?
En julefilm.
Scottie!
Ja?
Bad jeg dig ikke om at dæmpe dig?
Familiemøde. Nedenunder, nu.
Modtaget. Kommer.
- Mor, må jeg gå ud med mine venner? - Nej.
Du skal til træning i morgen.
At være en professionel kunstskøjteløber kræver slid.
Men jeg vil være modedesigner!
Det er ikke et erhverv.
Bare fordi du ikke blev prof og giftede dig med en taber,
- kan du ikke hundse med mig. - Han er din far!
Mit hjem, mine regler.
Men vi har snart intet hjem.
Meghan, jeg må...
Nej, vent...
- Jeg har brug for... - Mor...
- Så... - Bare...
Du er umulig at kommunikere med.
Du får se, at jeg har talent.
Meghan...
Ellen.
- Familiemøde? - Ja.
Sikke en idiot.
Vær ikke ond. Han er en god far.
Kan du huske, at vi skulle holde ferie sammen?
Bare rolig, jeg hørte det godt.
Det er okay.
- Jeg lover, at jeg kommer til jul. - Det siger du altid, men du kommer ikke.
Det her er anderledes. Jeg lover dig det.
Kom nu.
Igen.
- Sengetid. Det er sent. - Men den er ikke slut.
Hold nu op, du kan den allerede udenad.
- Elsker dig, skat. - Farvel.
Her.
- Hvad er det? - Hendes brev til julemanden.
Hvad vil hun have?
At hendes far er ligesom faren i filmen.
Tumpen med overskægget?
Hvordan tog hun det?
Fint. Hun forstår det. Hun er ikke så lille længere.
Præcis. Lad hende ikke vokse for hurtigt op.
Hun vil bare tilbringe lidt tid med dig.
Det er dumt, men det er snart dig, der vil tigge om hendes tid.
- Skal du ikke svare? - Jo.
Hallo?
Operationen er i morgen.
Meddeleren henter dig på hotellet i morgen tidlig.
Værelse 24. Sov der i nat.
Du er kokken.
Den nye fyr, der laver stoffer til dem.
Når stofferne og chefen er samlet, giver Lucas signal, og vi rykker ind.
Forstået.
- Og lad være med at kvaje dig. - Det er så sjovt!
Lidt slalom til højre og så til venstre!
Hold øjnene lukkede!
- Lukker I øjnene? - Ja.
Jeg ved, at I alle er kede af at skulle forlade huset snart,
men mor og jeg har alvorlige økonomiske problemer,
og jeg kan ikke finde $50.000 til at beholde det.
Men jeres far lovede jer et smukt hjem.
Og far holder altid sine løfter.
I må gerne åbne øjnene.
Nå?
Vi kan da ikke leve som sigøjnere.
Sigøjnere?
Hvorfor spørger vi ikke bedstefar? Han er rig.
Meghan, du ved, vi ikke er på talefod.
Og hvad skal julemanden gøre? Der er ingen skorsten.
Julemanden finder altid en måde.
Et udstødningsrør eller et rusthul.
Aftenavisen!
Hej Meghan! Fed jakke!
Stille aften.
End ikke en hjemløs ville bo der.
JULE-KUNSTSKØJTEKONKURRENCE 24. DECEMBER
- Ellen... - Vent, se!
Bare kig indenfor.
"Stor julekonkurrence i parskøjteløb.
"Vinderen kan vinde den enorme sum
"af $50.000!"
Det er det, vi mangler til at redde huset!
Så skal Ellen og Richard Silestone tilbage på skøjterne!
Nu ved I hvorfor, julen er min yndlingstid.
Der sker altid et mirakel.
Hvilken idiot organiserer en konkurrence med en så stor præmie?
Ejerne af det sidste hus, jeg skal bruge, er tidligere landsmestre.
Hvis de redder deres hus, vil min ejendomsplan kollapse.
SOLGT
Opførelsen af mit hotel starter den 25. december...
CHARM CITY GOLF RESORT ÅBNING
...og ingen skal stå i vejen for mig.
Burk! Aflæg familien et lille besøg.
Sørg for, at de ikke tilmelder sig konkurrencen.
Jeg kan ikke tage nogen chancer med Silestone.
Richard Silestone?
Jeg kender ham. Jeg plejede at mobbe ham i skolen.
Lucky Burk giver dig valuta for pengene.
FORSIGTIG VÅD MALING
Frue.
Kan du se, Meghan?
Det er ikke så svært, vel?
Nej!
Du skal træne hårdt
for at blive mester ligesom din smukke mor.
- Jeg vil være modedesigner. - Fantastisk! Vi fortsætter i morgen.
Kom nu.
Det er meget venligt.
Tak, fordi du behandlede min tilmelding.
Så det er Ellen og Richard Silestone.
S-I-L-E...
Ja, Stone.
Stone til sidst? Ligesom butikken?
Ja, ligesom butikken.
Jeg plejede at elske dine kager!
Det glæder mig at høre. Jeg har lagt hjerte og sjæl i den.
Jeg lavede den kage med en masse kærlighed,
og den kage...
Hallo?
- Silestone. - Ja, det er mit navn.
- Du lyder pludselig meget klar. - Silestone, bag dig.
Jeg forstår det ikke. Bag mig...
Utroligt!
Min gamle ven Burk Cunningham Jr.!
- Det er så dejligt at se dig! - Er det?
- Hvad laver du nu, din gamle slyngel? - Jeg er en bandit.
- Hør her, Richard. - Fremragende.
Hvis du deltager i konkurrencen,
kommer du ud for et uheld.
Pænt af dig at bekymre mig om mit helbred,
- men jeg har det helt fint. - Idiot.
Richard, hvis du konkurrerer,
aflægger jeg din familie et besøg.
Hvor er det sødt!
Ellen ville elske at møde dig.
- Børnene... - Jeg truer dig, røvhul.
Hvis du konkurrerer, kommer jeg efter dig
- og din familie, okay? - Du er meget tæt på lige nu.
Tænk tilbage på,
- når jeg slog dig, gjorde det ondt. - Det er sandt.
Det er værre nu.
Stadig lige så hurtig.
Og hvis du ikke har fattet det...
- Flot mave! - Nej, vent!
En pistol!
Hvorfor?
Så du er en rigtig bandit!
Kom, skål for gamle dage.
Og prøv ikke at forstå...
Åh, gud!
Åh, nej!
Prøv ikke at forstå, bare gør, som jeg siger.
- Okay. - Hold dig væk fra skøjtebanen.
Er du okay?
- Lad ikke din kone overtale dig. - Burk!
Lad være med at kigge!
Hvis du fortæller nogen om vores lille snak,
er du død...
- Sådan. - Vent!
- Ja. - Du er død!
Capisce?
Forstået, chef.
Kan du ringe til en ambulance?
- Telefonen er lige der. - Jeg kappede linjen.
Sikke et rod, jeg er endt i.
Hvordan skal jeg sige det til Ellen?
Jeg har brug for en løsning i en fart.
Hent jeres ting. Vi skal hjem.
- Okay. - Okay.
Ellen...
Richard!
- Hvad er der sket med dig? - Hvis du bare vidste det, kære.
Vi kan ikke deltage.
- Hvad mener du? - Der var et hul ved indgangen.
Jeg trådte i det
og forvred mit knæ.
- Skæbnen er imod os. - Hvad skal vi gøre?
Undskyld, jeg forstyrrer.
- Ja, du forstyrrer os. - Armando.
Ellen.
Det rager ikke mig,
men jeg hørte dig tale om huset.
- Det knuser mit hjerte. - Tak, men det er privat.
Nu, hvor Richard er handicappet...
- Jeg er ikke handicappet! - ...så kan vi deltage sammen
som et par, du og jeg.
Med dit talent
og med min...
Ja, jeg vil ikke prale,
men min ynde.
Du vil vist gerne prale.
Richard, tror du ikke, vi ville være et godt par?
- Se? Richard er enig. - Jeg rystede på hovedet. Altså "nej".
Men præmiepengene...
Præmien er din. Pengene er til huset.
Ellen, jeg vil ikke tvinge dig.
- Du får lov til at sige af. - "Til?"
Til konkurrencen!
Det er den 24. december. De har flyers overalt.
Kan han ikke læse?
Undskyld, jeg laver bare sjov.
- Ville du gøre det for os? - Nej!
Han behøver ikke at gøre det! Stop! Hallo?
Ellen!
Han har friske hænder.
Han vil kneppe din kone.
Undskyld...
- Måske kan vi begynde at træne i morgen. - Selvfølgelig er de væk.
De var lige der!
To timer om morgenen...
Og to om eftermiddagen.
Vi fik den samme idé!
Hvor er det røvhul, der har stjålet min datters krykker?
Jeg brækker hans ben. Hvor?
Du deltager ikke i konkurrencen med Armando.
JULEMANDEN
MOR - MIG - RICHARD
Er du jaloux?
- Det er nyt. - Jaloux? Latterligt!
Det er ikke vigtigt, men...
Det er venligt af ham at ville hjælpe os, men lad være!
Vi er i fare.
Forklar dig. Først lyver du om at være skadet,
nu må jeg ikke konkurrere med Armando. Det giver ingen mening!
- Der er fare... - Det er nok!
Fortæl mig, hvad der foregår,
eller du kan lære at spå og stjæle kobber,
og så kan du bo i din sigøjnervogn alene.
- Jeg deltager i den konkurrence. - Nej, Ellen.
Med eller uden dig.
Du må ikke... deltage. Vi er i livsfare, det er enkelt...
"Jeg taler ikke med løgnere."
GLÆDELIG JUL
Åh, nej!
Hvad er det fjæs?
Goddag Gregory.
- Hvem er du? - Er det ikke indlysende?
Du skal ikke prøve på noget!
- Hvad er det her? - Det er det, jeg gør.
- Jeg kan mere end bare skorstene. - Hvad fanden laver jeg her?
- Din datters brev... - Tal ikke om hende, din drukkenbolt.
Red familien, så kommer du tilbage til din verden.
Til helvede med den her familie.
Tibulin! Jeg er sammen med en kunde!
- Der er et lille problem. - Hvad nu?
- En lille fejl i trylleformularen. - Hvordan?
Undskyld mig.
Hvor sendte du den anden hen?
Altså...
- Er det en lille fejl? - Jeg ville ikke bekymre dig.
Undskyld mig, Chip og Chap, hvad sker der?
Du ryger snart tilbage til postrummet.
- Nej! - Jo.
Hvad fanden foregår der?
Alt er i orden.
Okay, ja, Tubulin og jeg må videre.
Et lille råd, tjep tjep.
Hey, sigøjnere, jeg er ikke færdig med jer endnu!
Nej, det er overskægsguttens hus.
For helvede, et mareridt.
Scottie. Scottie, en, to.
Scottie, Scottie...
Scottie, hører du?
Scottie...
Én! En, to!
Scottie, kan du høre mig?
Scottie, en, to, Scottie!
- Scottie, Scottie... - Hallo?
Scottie, hør her!
Det her er sindssygt! Jeg ved ikke, hvor jeg er.
- Sig det til mor. - Hvem er du?
Hvad? Hvor er Scottie? Jeg hedder Richard Silestone.
Hvad har du gjort ved min søn?
Hvis du gør nogen i min familie noget,
- kender jeg nogle hårde typer... - Jeg er ligeglad med din familie!
- Hvad? - Hvor er du?
Hvad mener du, hvor er jeg?
Vi slapper lige af! Jeg ved ikke, hvor jeg er.
Jeg er i en slags...
- gammelt hotel. Dig? - Jeg stiller spørgsmålene.
Nej, jeg stiller spørgsmålene.
- Okay, du stiller det første spørgsmål. - Se dig i spejlet.
- Hvordan ser du ud? - Okay, men fortæl mig først, hvem du er.
Jeg forklarer senere. Vi har ikke tid.
Okay. Et spejl...
- Nej, nej, nej... - Nå?
Jeg ligner en straffefange!
- Nej! En vagabond. - Det er mig, din idiot.
Vi har byttet krop.
Undskyld. Du er ikke for køn.
Undskyld,
jeg er stået helt af. Kan du forklare det hele forfra?
Jeg skal prøve, men det virker også skørt for mig.
Julemanden har byttet om på vores verdener.
Undskyld, men hvorfor skulle julemanden bruge ond magi
på dig,
- en stakkels hjemløs? - Jeg er ikke hjemløs!
Du bor i en klam campingvogn!
Tal ikke sådan om... mit hjem!
Jeg kunne være kommet alene. Du behøvede ikke være her.
Jo. Drop det så.
- Græder du, Richard? - Nej, for det her sker ikke.
- Jeg lægger på. - Richard...
Det hele er en drøm.
Se det triste, lille juletræ.
Normalt, når jeg drømmer, er alt sådan lidt vagt.
Jeg beviser det ved at skære i mig selv.
- Richard? - Jeg skar mig.
Det er virkelighed. Jeg gentager,
det er virkelighed, hvem du end er.
Det sker virkelig.
- Hvilket værelse er det? - 24.
Hvad laver du?
Hvorfor sveder du?
Jeg sveder ikke. Jeg har bare meget tøj på.
Det banker på.
- Lort. - Hvorfor?
- Se, hvem det er. - Det vil jeg ikke.
Richard, tag dig sammen og se, hvem det er.
Jeg bevæger mig mod kighullet. Jeg er ved kighullet.
De er to. De ser ud til at være i god form.
Har den ene lyst, krøllet hår, et tomt blik,
- lille og dum som en dør? - Altså,
det var lidt ondt, men ja.
- Richard, hør her. - Ja.
- Vil du gerne hjem? - Ja.
Absolut.
- Gem dig, og vær helt stille. - Skifter og slut.
- Hvorfor svarer han ikke? - Han må være ude og købe ind.
Jeg ved det ikke.
Er der noget galt?
Hvor er han?
- Ikke her. - Tror du, jeg stoler på dig?
Han er her ikke. Kom.
Jeg ringer til Laila.
Hvad? Du må ikke ringe til hende.
Fundet!
Greg er her.
Vær klar til at rykke, så snart Lucas giver signal.
Vi har brug for Laila og stofferne sammen, så ikke noget hastværk.
Modtaget.
- Hvordan går det? - Godt, dig?
Han er en tro kopi af Mohamed Salah!
- Vildt. - Se ham.
En lille vejspærring.
Vent.
Jeg hjælper dig med at vende.
Det er Hedi, flyt jer!
Sikke en sikkerhed!
Ja?
- Lad os gå. - Okay.
- Så er vi her. - Hvad så, gutter?
- Yo. - Godaften. Nå ja, det er dag.
God jul.
God træning.
Hvem er det?
- Hvad? - Hvad snakker han om?
Jeg ved det ikke.
Det må være alle de stoffer, han har lavet.
Undskyld mig.
Kan I fortælle mig, hvor vi skal hen?
Nå, så det er en overraskelse.
Her er pænt.
Fedt. Så det er en L-formet ejendom, og den her del fører til...
- Ingenting. Det stopper. - Lad os komme i gang.
Laila vil have alt om to timer. Begynd at kokkerere.
Laila, sagde du?
Lila? Leilei?
Åh, Laila! Ja!
Du udtalte det ikke rigtigt. Hvor kommer du fra?
Undskyld, det er ikke relevant.
Hvad vil Laila have mig til at lave?
Hvad mener du med...
Din specialitet.
Det er derfor, vi er her, du ved...
Vi har sat det op, så du...
Ja, det...
Ja. Selvfølgelig.
Han har ret. Jeg laver min specialitet.
Min specialitet, som er lavet af alt, hvad I har her,
og jeg kan ikke takke jer nok.
Så alt er her. Chokolade, perfekt.
Stærke sager. Det er for gammelt.
Det kan jeg ikke bruge.
Og I har nogle... Chokoladeklumper?
- Er du færdig med lageroptællingen? - Ja. Lad os begynde.
Så er vi i gang. Jeg skal lige vaske hænder.
- Badeværelset er der. - Tak. Jeg skar mig.
Det gør virkelig ondt! Okay.
Undskyld. Det går over.
Er du sikker på ham der?
- Hallo? Kan du høre mig? - Hej.
- Ja, hej. - Hvor er du?
- Jeg er hjemme hos dem. - Hvorfor fulgte du efter dem?
Jeg fulgte ikke...
Er du skør? Jeg gemte mig. De fandt mig.
De tog mig med herhen, hvor det end er. Jeg skal kokkerere noget.
- Er du kok? - Træk tiden ud.
Lav, hvad de vil have. Tiltræk ikke opmærksomhed.
- Jeg må tilbage. - Okay.
- Hvordan kan jeg hjælpe din familie? - Konkurrencen.
Lad ikke Ellen og Armando deltage sammen.
- Det er liv eller død. - Armando, der vil kneppe din kone?
Undskyld mig?
- Hvor kan jeg finde ham? - På skøjtebanen.
Lov mig, at du tager derhen.
- Ja. - Spejderære?
Spejderære.
Nej, du siger det ikke, som om du mener det.
Vær nu rar.
- Spejderære. - Det lyder uoprigtigt.
- Prøv hårdere. - Hold nu kæft!
Hold selv kæft!
- Skynd dig! - Færdig.
Det var et lille snit, ikke noget alvorligt.
Mine herrer, hvis I vil have min specialitet, skal I få det.
Vi har allerede mel, god kvalitet, ser det ud til.
Ikke rigtigt chokoladen.
Men til de bedste honningkager i Connecticut får jeg brug for mere.
Hvad?
Flere ingredienser.
Hvor er jeres redskaber?
- Jeg tror virkelig, det er stofferne... - Stop så!
Hvad er det her?
- Ja. Undskyld. - Hvad har du brug for?
- Masser af ting. - Så skriv en liste til os.
- Ja. - Giv den til Lucas. Forstået?
- Forstået. - Jeg er tilbage om to timer.
Godt.
- Tror du, han kan lide mig? - Hvad laver du?
Vil du afsløre os med dit fis?
Arbejder vi sammen?
Nej. Okay, så...
Jeg skal arbejde. Vi har meget at se til.
Sæt i gang!
Tre, fire, flamenco-piger, fem, seks, brænd vores heks.
Det er fantastisk. Meget spansk.
Ryk nu hofterne.
- Kom nu. - Armando!
- Dine hænder skal være højere oppe. - Undskyld.
Bevæg hofterne for at beholde dit hjem.
- Lavere. - Undskyld.
Nogle partnere siger ja, andre nej, andre måske.
- En gang troede jeg, at et nej var et ja. - Pepito, skrid.
Richard?
Der kan man bare se. Han er helbredt.
Tving mig ikke til at komme derud.
Hvad er det, Richard? Provokerer du?
Provokerer du?
Hvad er der med dig?
Så kom, hvis du er mand nok!
Du får røvfuld, Zorro.
Nej, Richard, lad det ligge!
Han faldt som en sten.
- Kan han ikke gå? - Armando, jeg har aldrig set dig sådan.
- Det er bare for sjov. - Er du okay?
Richard, du ved ikke, hvem du har at gøre med.
Jeg har gået til spansk kickboxing!
Det er to Armando Costa Noches De la Treigo du taler med.
Så...
Du ved ikke, hvor det kommer fra. Måske den her? Eller den her?
Klapper én af dem?
Kom nu!
Dit valg. Højre eller venstre?
Den så han ikke komme! Den eller...
Skrid, din klovn,
før jeg bliver gal.
Det skulle du ikke have gjort!
Du ydmygede mig som et cirkusdyr.
Ligesom Pepino, den lille cirkusabe i Santiago.
Hans herre tvang ham til at gå
på varme kul, og han brændte de små puder på sin hænder og fødder.
Men jeg,
jeg er ikke Pepino. Næ nej!
Jeg er ikke Pepino! Det skulle du ikke have gjort!
Richard!
Ellen, jeg troede aldrig, jeg skulle være voldelig foran en kvinde,
men det her...
...det er tid til at kæmpe!
Jeg rørte dig jo ikke. Har du plastiknæse?
Rør mig ikke!
- Din mand er syg! - Jeg er ked af det.
Jeg deltager ikke i konkurrencen med dig.
Rør mig ikke! Du er ikke det værd.
Nej, Armando Miguel.
Han skaber sig, som om jeg sparkede ham i klunkerne.
Færdig. Ingen konkurrence for mig.
Hvad har du gjort?
Okay, jeg bankede ham lidt.
Jeg gik for vidt. Undskyld.
Jeg troede, du ville redde huset. Men du har ødelagt alt.
Jeg vil aldrig se dig igen, Richard.
Det her er ved at være irriterende.
Nå...
Hvad nu?
- Har du det hele? - Næsten.
- Der var intet muskatnød, men kanel. - Det er ikke det samme!
- Det er helt forskellige krydderier! - Samme farve.
Det er et spørgsmål om smag, ikke farve!
Jeg har resten, æg,
- sukker, mel... - Det er da altid noget.
Jeg købte den her, men jeg ved ikke hvorfor.
Hvem er den til?
Den der?
- Der. - Hvordan går det?
Godt.
- Er du okay? - Ja, ja.
Fedt.
- Er du sikker? - Ja!
Jeg er selvtilfreds, hvilket er sjældent.
Den er varm. Den er klar om 15 minutter.
Slap af! Ja.
Varmt! Hvordan har du det?
- Giv mig et kys. - Nej.
Et kys! Fint.
Jeg tror, hun bliver glad. Vi skal møde Lailai, ikke?
Okay.
Godaften!
Hvad så, gutter?
Goddag, de herrer.
En af de der fugle, der gentager.
- En papegøje. - Det er rigtigt.
Pas på, hvad du siger foran den,
for hvis den hører en hemmelighed, fortæller den konen den.
Sig "papegøje."
"Papegøje!"
Hej.
- Det er Laila. - Okay.
For det første,
hej Lailai. Det er en fornøjelse at møde dig.
- Fortsæt. - Så...
Det her er til dig.
Det var ikke let.
Jeg håber, du kan lide det...
Kan du...
Nej, det er fint.
Forsigtig! Det ville være en skam!
Værsgo.
Bare rolig, jeg klarer det.
Jeg gjorde mit bedste. Præsentationen er ikke perfekt,
men det er spiseligt, Lailai.
Okay, så...
Værsgo.
Hvad er det lort?
Undskyld?
Vent nu lige, jeg har virkelig knoklet for det.
- Smag, før du dømmer det. - Hvem vil have en smagsprøve?
- Brahim. - Ja.
Tak, hr.
- Lad os begynde smagningen. - Det er stofferne.
Mit valgte tema er "Familieudflugt efter skolen."
Her kan du se faren,
der er større end moren.
Ikke at fædre nødvendigvis er større.
Jeg mener...
Normalt har de tendens til at være større,
men en mand kan være mindre. Jeg kender ikke hendes mand.
Men det er også fint.
Jeg lavede et barn i samme størrelse som moren,
fordi jeg ville lave småkagerne lige store.
Vedkommende, der får barnekagen,
skal ikke sige: "Jeg fik den lille!"
Så det er en teenager,
hvis forældre henter ham efter skole.
Teenageren er flov.
Ikke alle børn kan lide at blive hentet af deres forældre.
De tager ham med på weekendtur.
STIKKEREN Nu!
Okay, gutter, nu.
Fordi den her familie er velhavende,
har jeg tilføjet nogle juveler.
Mor har masser af smykker, fordi kvinder elsker...
Du har selv halskæde på, så det er et passende tema.
- Og... - Brahim, smag det nu, for fanden!
Jeg smager sønnen.
Først og fremmest, flot præsentation. Rigtig flot udført.
- Men vi kan ikke se, hvad han kigger på. - Hvad?
Han er i midten, så han kigger på både mor og far.
Så mor er til venstre, og far er over ham?
Nej, far er højere. Det er derfor, han kigger op.
Hvis jeg må sige det, ville jeg have brugt muskat og ikke kanel.
Vildt! Det stod der
- på min liste, så... - Men der var intet.
Ja. Flot!
Knasende.
- Kan du smage fondanten? - Ja.
Eller er det bare, fordi jeg sagde det?
- Nej, jeg smagte det. - Selvfølgelig. Det er ikke let.
Er du okay?
- Det er fantastisk! - Ja?
Jeg rammer aldrig forbi.
Ja, det var også effekten på mig.
- Kom nu! - Hedi.
- Slap af. - Alle har en smag!
Politiet! Ned på gulvet!
Se, nisser!
- Politiet! Ned på gulvet! - Hænderne op!
- På gulvet! - Hænderne op!
- Vi dansede bare! - Rør dig ikke!
- Hvad har vi gjort? - Alpha, søg.
Alpha, søg!
Vi fandt ikke noget.
Hvordan er det muligt?
Jeg ved det ikke.
Okay, undskyld forstyrrelsen. Vi fik et dårligt tip.
Mine herrer, lad os gå.
Hav en dejlig dag!
Mark, jeg ved ikke, hvad han laver, men vær klar til rykke ind.
Lailai, jeg sagde, du ikke skulle arbejde med fremmede.
- Det er ikke "Lailai"? - Luk!
- Okay. - Lucas.
- Indrøm det, du er en stikker. - Slip mig.
Giv slip. Hvis han var betjent, ville han så skjule det?
Det er i småkagerne. Hunden fandt ikke noget.
- Det er ikke min skyld. - Han har ret.
- Hvad? - Tang.
- Nej. Vent, Laila. - Du respekterede mig ikke, Hedi.
Du kender reglerne.
Kan du ikke gøre en undtagelse?
Bare for at præcisere, en gang for alle,
er det Lai Lai eller Lailaley?
Du er noget for dig selv.
Tak. Det er pænt af dig.
Hvorfor rørte hundene ikke småkagerne?
Nå, det er en teknik, jeg lærte af Eddy.
- Hedi? - Nej, ikke Hedi.
Ikke din Hedi, en anden Eddy.
Han var en Golden Retriever.
Han spiste alt, hvad han så.
Jeg har aldrig set mage.
God hund, men han spiste alt.
Du vil aldrig gætte, hvad hans kælenavn var.
Ved du hvad vi kaldte ham? Gæt!
Grådige Eddy!
Så jeg tilføjede et frastødende middel,
et fødevaretilsætningsstof.
Jeg puttede det i hans hundekiks.
Så begyndte han at tabe sig, fordi han holdt op med at spise...
...og så døde han.
Han var væk på en uge.
Du er med på holdet.
- Okay. - Velkommen.
Tak.
Undskyld!
Kys?
Undskyld, jeg troede, det var en måde at...
Undskyld.
Smil, Hedi.
Giv mig et kys.
Så, færdig.
Din ven ser ikke så godt ud.
Hvad? Fandt politiet ikke noget?
Såsom? Vi lavede småkager.
- Du laver sjov med mig. - De er meget tilfredse med mig.
De bestilte en masse. "Tak" ville være på sin plads.
Det er et mareridt.
Hvordan går det?
Jeg har ordnet det. Bernardo er ikke med i konkurrencen.
- Det er fantastisk! - Der er mere.
Din kone...
- Hun forlader dig. - Det kan ikke passe.
- Jo. - Nej.
- Jeg lover dig, det gør hun. - Hvorfor?
Noget om huset.
Richard?
Richard, græder du?
Det er bare meget at håndtere på en dag.
Red huset.
Jeg beder dig.
Hvad gør jeg? Jeg deltager ikke i den dumme konkurrence.
Nej, lad være med det.
Kunstskøjteløb kan være barskt.
Hørt om Tonya Harding?
- Bare fortæl mig, hvad jeg skal gøre! - Tal med Georges,
Ellens far. Hun hader ham.
Bed ham om at give dig penge. Ellen må ikke vide det.
Ellers forlader hun mig.
Hvis han siger ja, har du reddet min familie.
Ikke andet?
Det bliver ikke let. Jeg er ikke hans yndlingsperson.
Ikke overraskende.
Det er sådan her.
Georges var vores skøjtetræner.
Da han fandt ud af, at vi skulle giftes, blev vi uvenner.
Han er en hård mand.
Stop de dansehistorier!
- Okay, undskyld. - Hvor kan jeg finde ham?
Nemt. Når du forlader huset...
Ja, gamlingen er stenrig.
Georges?
Richard Silestone.
Du må virkelig være på røven, hvis du viser dig her.
Du skulle bare vide.
- Hvad er det? - Sikkert en ulv.
Jeg satte nogle fælder op for at beskytte kvæget.
- Kom ind. - Stort hus til sådan en lille mand.
- Pis af. - Vi lægger godt ud.
Hvis nogen havde sagt, at jeg ville drikke whisky med Richard Silestone...
Pas på, hvor du træder. Den gamle rønne ramler.
Hvor skal du hen?
Mandesnak sker altid ved ilden.
Sæt dig ned.
- Hvad vil du have? - Jeg skal bruge penge til at redde huset.
Jeg vidste det.
Tyve år uden et opkald,
og nu tigger du for en nævefuld dollars.
Jeg fortalte min datter, at hun satsede på den forkerte hest.
Hvis jeg fandt dig græssende her, ville jeg skyde dig.
Fint nok. Er det ja eller nej?
Du har ingen ære. Du vil ikke engang kæmpe for din familie.
Du vil hellere komme her og krybe end at tjene pengene selv.
- Hvad? - Jeg kender til konkurrencen.
- Hvorfor deltager du ikke? - Jeg løber ikke på skøjter.
Kujon.
Grib.
Taber.
- Røvhul. - Nu begynder du at gøre mig sur.
Bare giv mig pengene, så jeg kan smutte igen.
Bare slå mig!
Du får ikke en øre!
- For fanden! - Jeg vil hellere dø end at give dig noget!
Hvis du vil have dit hus tilbage, er der én løsning.
På med skøjterne. Jeg hjælper dig.
- Jeg kan ikke lære at skøjte på to dage. - Vås. Det glemmer man aldrig.
Det er en dum idé.
Hvad er det for en støj?
- Silestone, du er død. - Hvem er du?
- Hvad laver du her? - Luk kæften, Willow.
Lortefælder! Det skal du bøde for. Der er ikke engang ulve her!
Silestone, jeg advarede dig om ikke at begynde at skøjte igen.
Kom ud af mit hus! Nu!
Dig først. I en kasse.
Jeg skal lære jer en irsk dans,
der hedder argentinsk tango.
Vil du række mig min pistol, hr.?
- Jeg er helt fra den. - Hvis du mener din fod, ja.
Jeg ved, jeg kom her at true dig,
men kan du lægge noget is...
...på min sko...
...og ikke deltage i konkurrencen?
Har du noget imod at ringe efter...
...en ambulance?
Er du sikker på, at to dage er nok?
Ja.
Okay, lad os gøre det.
- Hvad glor du på? - Ingenting.
Så kom.
Du kokkererer her. Vi skaffer dig udstyret.
Du træner fyrene.
Du har 24 timer.
Okay.
Så uddannelse og produktion.
- Hvor mange enheder? - Femten tusind.
- Femten tusind? - Hvad har du brug for?
Tid! Jeg har brug for mindst en dag
til træning alene.
- Du har 24 timer. - Okay, 24 timer, det fungerer.
Vi ses senere.
Giv ham, hvad han vil have.
- I de bedst mulige forhold. - Okay.
Har du brug for noget?
- Må jeg være helt ærlig? - Ja da.
Min familie.
- Især i julen. - Det er normalt.
Tak, for jeg føler virkelig, at ingen forstår det.
- Børn? - Ja.
Det forstår jeg. Jeg går på marked med dem.
- Jeg kan godt lide skøjtebanen. - Karneval, rutsjebaner.
Spillene er mere os. De er bange for rutsjebaner.
- Men det er ikke alle børn. - Virkelig? Dine ældre...
- Hvor mange har du? - Hvor mange hvad?
- Børn. - Nå, det har jeg ikke.
Hvad?
- Dine niecer og nevøer? - Nej, børnene er der allerede.
- Men du sagde, at du tog dem... - På markedet.
- Så du finder dem et sted. - Skøjtebanen.
Nøj! Okay...
- Godt at tale med dig. - Ja, i lige måde.
- Skal du ikke med? - Nej, hvorfor?
Mine børn...
Ja, børnene.
- Ja, mine børn. - Det er normalt.
Jeg tager dem med på markedet. Nogle er bange, andre er ikke.
- Ja. - Og nogle gange på skøjtebanen.
Ja.
Hvad er klokken?
Nøj! Okay...
- Godt at tale med dig. - Intet problem.
Vi tjekker med asiaterne og de nye mexicanske investorer senere.
VINTER-OL
Vi ses til natgolf senere, Edouard. Jeg har ikke tid nu.
Skat.
Beklager, arbejdsproblemer. Noget, du aldrig behøver at opleve.
Det banker vist på.
Kom ind.
Gud, Burk, hvad laver du på det skateboard?
Hr. Nicecocks,
jeg gjorde alt, hvad jeg kunne, men jeg har forfærdelige nyheder.
Silestone vil deltage i konkurrencen.
Hvordan er det muligt? Du skulle overtale ham til at lade være!
- Gjorde han det her mod dig? - Silestone? Nej.
Det var et hul i vejen. Ambulancen måtte undvige.
Den røg i grøften, så jeg rullede ned ad bakken.
Der var nogle ræve, der troede, jeg var affald...
- De ville æde mig. - Så er det nok.
Hvis jeg forstår dig ret, må jeg selv håndtere tingene igen.
På egen hånd.
Måske med lidt hjælp.
Oksana, det er på tide, at du deltager i dansen.
Jeg danser ikke. Jeg løber på skøjter.
Hvis du bare vidste, hvor sandt det er.
Det er ikke godt.
Okay, vi starter fra bunden.
Du har taget på som en ko lige før slagtning.
Du var middelmådig, nu er du bare forfærdelig.
Det overrasker mig ikke. Fra nu af
skal vi spise, sove og skide skøjteløb.
Du kommer til at gøre ting, du har aldrig gjort før.
- Ned på knæ, og luk øjnene. - Undskyld mig?
Hvad taler du om, Lucky Luke?
- Det gør jeg ikke. Nogensinde. - Okay, så er vi færdige.
Okay, bliv nu ikke så sur.
- Hej! - Kom nu, lad os komme i gang.
Vent, hvorfor kan jeg ikke tage det af?
Hov, lille mand, hvad er...
Jeg bruger det på dyr, når de løber væk.
Dygtig dreng!
Kom nu, lad os komme på arbejde.
- Vi har ikke så længe. - Dit møgsvin.
Så det er sølv og så guld, ikke?
Det er rækkefølgen.
- Det er pissefedt, mand. - Hvorfor må du lave stjernen?
- Slap af. Det er bare en stjerne. - Hvad sagde du?
Nej! Chokoladen skal i chokoladeområdet.
- Hvad har du gang i? - Hvad?
Juletrøjer, gaver?
Undskyld, at jeg vil lave julekager i en behagelig atmosfære!
Ikke det ansigt. Og få styr på din indstilling.
Din indre verden skaber...
- Tag dig sammen! - Skrid!
Nej! Slip ham!
Slip ham!
Det er rigtigt. Ikke i mit køkken.
- Han begyndte. - Jeg er ligeglad.
Adelaide!
- Det er Abdoulaye. - Hvad sagde jeg?
Adelaide.
Med "I"? Det er lige meget.
- Kom så! Bandekrukken. - Nej!
- Bandekrukken. - Jeg sagde bare "din mor",
- ikke "knep din mor"... - Du stopper aldrig!
Vi kapper aggressionsledningen! Kap den!
Den er kappet!
- Amity, også dig. - "Amidou."
Ja ja. Kom så.
Okay!
Mine herrer, vi har 24 timer. Kom i gang med at kokkerere!
Kom nu, dovenlars!
Du prøver ikke engang!
Hurtigere, fjols!
Utroligt.
Fart på!
Lort!
- Hvad er der galt, brormand? - Jeg er okay.
Eller det er jeg ikke.
- Jeg er bare ikke i humør til sjov. - Hvorfor ikke?
Min kone forlader mig.
Undskyld, det vidste jeg ikke.
Hvis min familie kunne se, hvad jeg har opnået med jer,
ville de være så stolte.
Jeg tror ikke, det hjælper. Hold det for dig selv.
- Ja. - Nej.
Du skal også være stolt af dig selv.
- Du er meget talentfuld. - Tak.
- Du skal virkelig fortsætte bagefter. - Synes du?
- Absolut. - Jeg nyder det virkelig.
- Du har fundet dit kald. - Tak.
Du har lidt træning, ikke?
Jeg arbejdede i en Brioche Dorée.
Man kan altid se, når nogen har arbejdet et sofistikeret sted.
- Det er nærmere en sandwichbar. - Klasse.
- Det er dyrt. Fire euro for en sandwich. - Javel.
Nå, bliv ved med det.
Kig derovre.
Hvad?
Den er til dig, for at sige tak.
Jeg har nydt denne oplevelse...
...i køkkenet.
- Det var mere end det. - Også for mig.
Som et symbol på vores venskab.
Jeg kan ikke tro det!
Hvordan vidste du det? Utroligt!
En rejsetaske!
- Hvad? - Fantastisk!
Perfekt til at plukke svampe om efteråret.
- Svampe, ja. - Ja.
- Tak. - Mærk den.
- Det er ikke læder. - Nej, det er rigtigt.
Det er imiteret læder!
Nej.
- 100 %! - Utroligt.
- Det sagde sælgeren. - Den må have kostet en formue.
Undskyld.
Tak...
- Giv nu bare hinanden en guffer! - Vær nu ikke dum!
- Bandekrukken! - Jeg bandede da ikke!
- Hold kæft! Krukken, blev der sagt. - Begge to!
- Mig? - Krukke.
Det er nok!
"Giv en guffer..."
- Nej! - Nej!
- Jeg sagde også nej!
- Aldrig. - Jeg sagde nej.
- Nej. - Ja.
Hvad sker der her?
Er det et cirkus?
Kom så tilbage til arbejdet.
Hedi.
Vent.
Jeg vil lykønske jer med alt det hårde arbejde.
Især dig.
Mig?
Nå, tak...
Komplimenter fra dig er nok en sjældenhed.
Vi er begyndt at teste produktet.
Resultaterne overgår alle forventninger.
Ja! Det er på grund af holdet.
Jeg er nødt til at takke dem. Amar, Adelaide, Houston...
- "Yousef." - Hvad er det?
- Yousef. - Yousef.
Allesammen! Vi arbejdede alle sammen!
Du har skabt det mest vanedannende stof, jeg har set.
Hvad?
Politiet! På gulvet!
Såsom? Vi lavede småkager.
Din ven ser ikke så godt ud.
Vi sælger ikke stoffer, vel?
Du er et rigtigt geni.
Børn elsker det, du har skabt.
Nej. Ikke børn, jeg beder dig. Ikke på juleaften.
Jeg kan ikke lide jul.
Laila...
Ja. Selvfølgelig.
Yousef.
Ingefær.
Store sweater.
Lille chili.
Eller Små sokker?
Hvad er det?
Afro.
I var som min familie.
Som mine børn.
Hvordan kunne I gøre det mod mig? Jeg føler...
Åh, nej!
Jeg har brug for lidt luft.
Han har brug for luft. Hans kone forlader ham.
Dit røvhul. Kan du høre mig?
Du brugte mig til at lave stoffer!
Nu vil de give det til familier, til børn!
Og det hele er din skyld!
Det her samarbejde er forbi.
- Richard. - Det er slut. Farvel.
Tror du, jeg kan lide skøjteløb?
- Skifter. - Richard.
Richard...
Jeg er her til jul, jeg sværger.
Det siger du altid. Det er du aldrig.
Nå, idioten er tilbage.
Du ville se mig?
- Hvordan går det? - Næsten færdig.
Så skaf plageånden af vejen. Vi har ikke brug for ham mere.
Okay.
Hold dem parvis, og vær forsigtig.
Hvor mange er der tilbage?
- Hvor er han? - Han gik ud for at få lidt luft.
- Hvornår? - For et kvarters tid siden.
Hallo?
Kokken er smuttet.
Han er ikke nået langt. Find ham, og kom med ham.
Du er et uhyre, et frygteligt monster.
Du lavede stoffer til børn!
Til børn.
Hvad?
Michael Jackson!
- Nej, et monster. - Frankenstein!
Charlie Chaplin!
Der er en julemand i buskene.
Derovre.
Pis, endnu en julemand, der gokker den af.
- Lort. - Kom, lad os gå.
Nej, bliv...
Nej!
Nej! Hov!
Monica,
det føltes vidunderligt at være i dine arme.
Det var magisk.
Du kan godt lide poesi, ikke, din frække pige! Det kan jeg også.
- Her, Armando. - Nej!
Monica, det er ikke derfor, jeg gør det.
Eller måske lidt.
- Må jeg få et kys? - Nej, ingen kys.
- Kom nu! - Jeg...
Jeg tror, der er et el-problem.
- Armando, kom ind. - Hr. Nicecocks.
Jeg har et forslag til dig.
Hvad vil du gøre ved mig? Hvad har jeg gjort?
Nej, det er mig!
Det er Jordnød, din assistent.
Fra indkøbscentret.
Okay.
- Okay. - Jeg ville tage dig med herhen.
Det er et tophemmeligt sted.
Du er i sikkerhed.
- Hvorfor brugte I så sækken? - Så ingen ville genkende dig.
Det er Rudolf...
- Hvad? - Han tilbyder dig noget at drikke.
Var det det, han sagde?
- Ja. - Nå...
Skal jeg svare på samme måde?
En æggetoddy, tak.
Æggetoddy!
- Har du noget? - Ja.
Fantastisk.
Hvad sker der? Fortæl mig alt.
Hvad du hører nu...
...lyder måske lidt skørt.
Dette her skete for mig.
- Du er et monster! - Hvad?
- Stoffer til børn? - Nej!
- Vil du ødelægge julen? - Det er ikke min skyld!
Jeg blev manipuleret af Lailalai!
Vi må da stoppe dem. Hvornår sker det?
- I aften. Det er for sent. - Nej.
- Det er for sent. - Nej!
Vi er nødt til at gøre noget.
Du har ret!
Vi kan stikke af.
- Nej. - Jo!
- Jo! Har du en bil? - Vi er nødt til at kæmpe.
Rudolf ville ikke være her, hvis han flygtede fra sine problemer.
Julemanden bragte dig hertil for at redde familierne.
Du er ikke alene længere.
Vores veje krydsedes af en grund.
Pas på, han kommer.
- Hej. - Vi vil ikke lade nogen ødelægge julen.
- Vi elsker julen. - Ja.
I elsker måske julen,
men jeg elsker virkelig julen.
Det er min fødselsdag, påske, min bryllupsdag,
og julen er her.
Jul... er jul!
Hvis vi viser dig noget, der måske hjælper,
lover du så ikke at sige noget?
- Ja, det lover jeg. - På spejderære?
Okay, så...
Hvad er planen?
- Hvad skal I med alt det? - Ødelægge det, du har skabt.
- Ved at dræbe folk? Nej! - Vi er nødt til at gøre dem fortræd!
Ingen vold, glem det.
Nogle af dem er gode nok, Stor sweater,
Lille chili, Brahim...
Nej, det vi skal gøre,
er at finde stofferne og ødelægge dem.
- Hvor har I de våben fra? - Vi var i hæren.
Specialstyrkerne, 2. division.
Men det var før ulykken.
En ulykke. Selvfølgelig.
I har ændret jer en del.
Hvad skete der?
Jeg fik nogle granatsplinter i hovedet.
- Og Rudolf fik resten af dem. - Javel.
Wow.
- Ja! Fremragende idé, Rudolf! - Hvad sagde han?
Han vil lave vores egne våben.
Okay, selvfølgelig,
men på en betingelse. Ingen skydevåben.
Våben, der ikke dræber.
Aftale.
Du kommer aldrig til OL, men du er klar til konkurrencen.
Du bliver nødt til at stole på min datters talent.
Tak for alt.
- Er du sikker på, at du ikke vil med? - Ja.
Min datter vil ikke se mig. Det er nok bedre sådan.
Lov mig én ting.
- Richard, hvor var du? - Jeg trænede. Vi deltager i konkurrencen.
- Det er desværre lidt sent. - Vi kan stadig redde huset.
- Tommy har ret. - Scottie.
- Okay. - Men vi er ikke klar.
Det er om en time. Hvad med kostumer?
- Mor... - Meghan, nogle gange...
- Mor... - Den første...
Det er sidste gang...
- Jeg vil gerne... - Det er altid den samme historie med dig.
Stop så, Meghan.
- Det... - Nej.
Jeg kan gøre det.
Stol på mig.
Giv mig en chance.
Jeg sværger, vi kan gøre det.
Det ændrer intet mellem os.
Okay, så...
...lad os gøre det.
- Hvordan går det med kostumerne? - Er i gang.
Vi er tilbage med den store julekonkurrence i parløb.
VÆRTER: DANNY PHILLIPS // NANCY ALTMAN
Husk, førstepræmien er $50.000.
Det er ikke hver dag, man får chance for at vinde sådan en stor præmie.
Og det er ikke hver dag, man kan være din medvært, Nancy!
En hurtig gennemgang af stillingen. Fem par har allerede løbet.
Overraskende nok er det Henderson-parret.
Og det er en overraskelse!
Deres perfekte koreografi fik en score på 21/30.
Der er de.
Se dem. Er de ikke søde? De er så kære.
- Adrætte for alderen. - Som min bedstemor sagde:
"Gamle gryder giver den bedste marmelade."
- De næste... - "De ældste forme giver den bedste kage."
- Vores næste... - Og:
"Nancy, du er fed, grim og skør, og du bliver aldrig til noget."
Men du er død, bedstemor, og jeg er i fjernsynet, så rend mig.
Hvad?
Laver du sjov?
Nej, stop...
Jeg tager mig af mændene ude foran.
- Nej! Vi sagde ingen vold. - De falder bare i søvn.
Sigt efter lemmerne.
Hvad så, brormand?
- Utroligt. - Sigtet er skævt.
Giv mig det.
Heldigvis har jeg gået i en riffelklub.
- Venstre ben eller højre arm? - Benet.
- Sigtet skal virkelig justeres. - Det sagde jeg jo.
- De sover. - Kom så.
Afsted!
Lad os skynde os.
Tak.
Jeg håber, du kan lide tøjet.
Han er her ikke. Jeg ved ikke, hvor han er!
Ingen ved, hvor han er!
Det er ikke mit job. Du er politiet.
Ja!
Så kl. otte i aften, mor?
Fint.
Lyder godt. Knus. Elsker dig.
- Du gjorde det godt, skat. - Jeg sagde, jeg havde talent.
- Kan du lide det, far? - Jeg elsker det.
Vi må være tæt på.
Åh, nej!
Vi gemmer os derovre.
Kom nu!
Løb, løb!
Vores næste deltagere, Oksana Stojanovic og Armando Costa...
- Armando. - Der i øvrigt
- er en af min mors venner. - Hej fru Phillips!
Alt det bedste!
- Vi har store håb for dem! - Ild og is! Perfekt balance!
- Ligesom os. - Ikke rigtig. Vi er ikke engang venner.
Var det for koldt?
- Nej. - Sårede jeg dig?
Vi går videre.
- Showet er ved at starte. - På pladserne,
parat...
...swing!
Stærk start, god form.
Wow! De ligner to små undulater!
De smelter isen som en isterning på en varm krop.
Se lige det løft! Helt fantastisk.
Se, hvordan han holder hende. Som var hun let som en fjer.
Hvor er vi heldige at bo i USA og være vidne til denne præstation.
For pokker da!
Jeg glæder mig til at se pointene.
Så vovet!
Der findes ingen dårlig omtale.
- Ingen kvinde modstår hans charme. - Det er næsten nok til at forvandle mig.
- Hvorfor ikke? - Det er progressive tider.
Det er sandt.
To gange ti og ni, den nye førsteplads.
Det vil helt sikkert være nok til at vinde!
Der er 50...
Nå...
...tak for alt.
Vær modig. Tid til handling.
Held og lykke, og vi ses snart. Jeg venter udenfor.
Ring, hvis I har brug for mig.
Jeg kommer straks, eller måske henter jeg bare hjælp.
Vi ses. Pøj pøj!
- Hvad? - Du efterlader os ikke.
Du skal rydde op i dit rod. Vi hjælper dig.
- Men jeg har skåret mig. - Her, tag det her.
- Nej. - Jo, jo.
Din lort.
Hvorfor gjorde du det, Lucas?
Jeg havde intet valg.
Jeg vidste ikke, det var politiet.
Okay, det gjorde jeg, men hvad kunne jeg gøre?
Jeg havde intet valg.
- Det har jeg heller ikke. - Hvad?
Hedi, tangen.
Hvad?
Nej!
Væk med dig.
Nej, fjern den!
I skal snart på. Er I klar?
Er du okay?
Min ankel!
Undskyld, jeg kan ikke fortsætte.
Jeg tvinger dig, og så bliver jeg skadet.
Jeg kan gøre det.
- Men du droppede skøjteløb. - Ja, men denne gang
skøjter jeg for vores familie.
Men jeg gør det på min måde.
Ikke som om jeg er forelsket i far. Det er klamt.
Sandt nok.
- Ja. - Hvad er planen?
Scottie. Vi har også brug for dit talent.
Er vi klar?
- Ja. - Ja.
- Så lad os komme afsted! - Ja!
Undskyld afbrydelsen, men I bør diskvalificere dem.
De har stadig 30 sekunder.
- Han skøjter med sin datter. - Sin datter?
Det er ikke tilladt.
Reglerne forbyder ikke en far og datter i at løbe på skøjter.
Lad os gøre vores arbejde, hr. Nicecocks.
Undskyld mig, Marie-Noël.
Kom du ud for en lille ulykke, Ellen?
Jeg vil ikke tale med dig.
Showet er ved at starte, Danny.
- Jeg kan ikke vente! - Jeg har gåsehud.
Far og datter, det er første gang.
- Jeg er sikker på, det bliver sødt. - Det er jeg sikker på.
Kom så, Scottie.
FØRENDE HOLD OKSANA STOJANOVIC - ARMANDO COSTA
ANALYSE: MATCH
SCAN - IDENTIFICER - FARE
Stærkt musikvalg!
Nu!
- Richard! - Ja, selvfølgelig.
De ligner engle.
Forbløffende!
Vidunderlig form.
De går efter sejren!
Armando og Oksana har vist noget at bekymre sig om.
Nu har de fået lidt konkurrence!
- Jeg skal kaste op. - Et par omgange mere.
Faderkærlighed kan være så opløftende.
- Synes du ikke, Danny? - Aner det ikke. Jeg har ingen far.
Han skred, da jeg var barn.
Han gik ud efter cigaretter og kom aldrig tilbage.
Brahim! Hvad laver du her?
Sørger for, at ingen rører min nye bedste ven.
Mener du mig?
- Følg mig, jeg får dig væk. - Nej, det kan jeg ikke.
Det her er min kamp.
Jeg lavede det her rod. Jeg skal selv rydde op.
Din kamp er i Brioche Dorée.
Du bliver god. Du er så talentfuld.
En usleben diamant.
- Gå efter det! - Det hele er takket være dig.
- Hvad? - Jeg ville sige det.
- Jeg sendte mit CV til Brioche Dorée. - Nej!
- Jeg starter mandag. - Virkelig?
- Tre dages prøveperiode. - Nej!
Kontrakt kan forlænges.
- Tak for alt. - Det er fantastisk.
En dag vil min kone og jeg komme og spise der.
- Vil det ikke være rart? - Jeg skal nok tage mig af jer.
Jeg tager mig godt af jer.
Kom til Brioche Dorée.
Spørg efter Brahim, jeg giver dig 10 % rabat.
Udgangen er den vej.
- Held og lykke. - Ciao!
Richard! Kom nu!
Dig og mig, Leilei!
Tjek det.
Jeg tager mig af ham.
Jeg vidste, de ville komme.
Undskyld mig.
Jeg lægger det nu.
Nej!
Er du okay?
Undskyld mig.
Undskyld.
Om det ikke er min ven Hedi.
Tror du, jeg er bange for dig?
- Klar til finalen? - Ja.
Tak, fordi du holder dit løfte. Du er en god far.
De bygger op til deres sidste spring.
Begå ikke samme fejl som mig.
Pas på din familie.
Ellers ender du som en dum gammel mand,
der fortryder hvert spildt sekund.
Det lover jeg.
Åh, gud!
Det var anderledes! Han styrtede.
Richard!
Forbandede rækværk.
Vent...
Jeg tror, jeg ser bevægelse.
- Han bevæger sig. - Han rejser sig!
Han vender tilbage fra de døde!
Ja!
Kom så, Richard!
Hvorfor smiler du?
Enestående!
Far!
- Meghan! - Er du okay?
Ja!
Du mangler en skøjte.
Nøj, se. Det hele er i sort-hvid.
Kom nu.
Så er det godnat. Sådan.
Vær nu rar...
Trods en ekstraordinær præstation af familien Silestone,
vinder Oksana Stojanovic og Armando Costa pokalen!
Pokalen indeholdende en check på $50.000!
Nancy, det er en pæn sum.
Præcis det beløb, min bedstemor ikke efterlod mig.
Jeg hader dig, Bedste.
Stakkels familien Silestone.
Hvad vil du, Dick?
Du har vundet, er det ikke nok?
Jeg kom bare for at se, hvordan fiasko lugter.
Det er en duft, jeg ikke kender.
Og for at hente nøglerne
til mit nye hus.
Nå...
Du skal vide...
Jeg ville ikke være så sikker, hvis jeg var dig.
Georges?
Jeg deponerede en check på $50.000
i banken i eftermiddags.
Deres gæld er betalt.
Siger du, at mit ejendomsprojekt er gået galt?
Hør her, Dick.
Med dit kolde hjerte
ser det ud til, at du måske tilbringer endnu en jul alene.
- Hvad snakker du om? - Det der.
Min lille russiske dukke!
Med den billige mariachi?
Dig, mig, færdig.
Flyt jer!
Af vejen!
Jeg har aldrig set noget så mærkeligt.
Måske er det en slags shamanistisk ritual.
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Hvad fanden er det her?
Vi gav bare en hånd med.
Jeg hjalp også.
Jeg var...
...stikkeren.
Ikke at jeg kan lide det udtryk, men...
Takket være din bedstefar spiste jeg aldrig is på hesteryg igen.
- Kan du huske det? - Ja.
Nå...
Nyd julen med din familie.
- Vent... - Måske...
- Du... - Vi tænkte, at...
Sig det, mor.
Hvis det er en familiesag,
er det kun passende, at du er med.
Jeg er ked af...
Vi taler om det senere.
Nu er det tid til forsoning, ikke?
Fordi...
Det er trods alt jul.
Hallo?
Jeg ved ikke, om du ved et mirakel kan høre mig, men...
Tak for det, du gjorde for vores familie.
Vi fik vores hus tilbage,
og vigtigst af alt, vores hjem.
Og jeg vil aldrig kunne takke dig nok for det.
Far?
Jeg håber, at alt gik godt hos dig, og...
...du kan fejre jul
med din kone og datter.
Kys...
Jeg mener farvel.
Det var et kys.
Nej, jeg taler... Der er nogen...
Det er ligesom en walkie-talkie...
Glædelig jul.
Han ligner julemanden.
Så.
Værsgo.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Ulla Dubgaard