Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Näytänkö tyhmältä? - Ei, näytät oikeasti hienolta.
Tosi hienolta.
Tämä tulee korvaan ja tämä kassiin.
Älä petä minua. Tyypin on paras olla siellä.
Älä huoli, hän tulee kyllä.
- Tämä on sitten viimeinen kerta. - Teet tämän pelastaaksesi nahkasi.
Mennään, senkin vasikka.
Tuo ei ole mukavaa.
- Suu kiinni. - Selvä.
Hän on siellä kohta. Ole varovainen.
Hän voi olla aseistettu ja vaarallinen.
- Greg, kuuletko? - Selvästi.
- Tämä on typerä tehtävä. - Olet paras mies siihen.
Kaikki asemiin.
Joulupukki.
Anteeksi. Joulupukki.
Aivan.
Minä olen seuraava.
Kuka tuo idiootti on?
Joulupukki.
- Jonossa on joku idiootti. - Joulupukki!
- Rauhassa. - Kyllä.
Tämä on naurettavaa.
- Hän paljastaa meidät. - Hoidan asian.
- Teidän vuoronne. - Kiitos, Suzanne!
- Rauhassa. - Joulupukki.
Hei, Joulupukki. Minä olen René.
Äiti kutsui minua Maapähkinäksi muistuttaakseen allergiastani.
On tosi kiva nähdä sinut.
En ole koskaan tavannut kaltaistasi joulupukkia.
Hän on täällä.
Greg, kohde on edessäsi.
Näen hänet.
Kun vaihto on tehty, annan merkin ja voit toimia.
Rauhallisesti.
Kenelle oikein puhut? Kuuletko sinäkin ääniä?
Minäkin annan lahjoja. Tein tämän sinua varten.
Tämä on Titoune.
Terve.
- Hän on ujo. - Hän haisee paskalta.
Suu kiinni!
Outo mies.
En tiedä, miksi hän huutaa.
Vaihto on käynnissä.
- Toistan, vaihto on käynnissä. - Hoidan homman.
Hänellä on ase!
Naamiosankaripukki. Anna minun auttaa.
Väistä, senkin paska!
Mahtavaa!
- Onko tuo sinusta hauskaa? - On.
Siinäpä kunnon pukki.
TOSI SIISTIÄ
DEALING WITH CHRISTMAS
Miksi korvasit minut tehtävässä huumepuolen tyypillä?
Ei ollut vaihtoehtoja. Otit joulun lomaa.
- Halusit tavata tyttäresi. - Se on minun ongelmani.
- Olen soluttautuja. - Soitan takaisin.
Anteeksi myöhästyminen.
Unohditko jotain?
Tyttäresi esitys.
Anteeksi, tuli viime hetken juttu.
Olet täysi mäntti. Lupasit hänelle.
Tässä on hänen matkalaukkunsa. Pehmolelut ovat kassissa.
- Historian kirjat ovat... - En voi ottaa häntä.
Minua tarvitaan tehtävässä. Anteeksi.
Tiesin sen.
Kuule. Pärjään kyllä, mutta saat kerrankin kertoa hänelle itse.
En jaksa enää tehdä sitä joka viikonloppu.
Selvä.
Mitä katsot?
Jouluelokuvaa.
Scottie!
Scottie.
Niin?
Enkö käskenyt soittaa hiljempaa?
Perhetapaaminen. Alakertaan, nyt.
Kuittaus. Tulen heti.
- Saanko mennä kaverien kanssa ulos? - Et.
Sinulla on huomenna harjoitukset.
Taitoluisteluammattilaiseksi pääsy vaatii työtä.
Tahdon muotisuunnittelijaksi.
Se ei ole ammatti.
Et itse päässyt ammattilaiseksi ja nait luuserin.
- Et silti voi pomottaa minua. - Hän on isäsi!
Minun taloni, minun sääntöni.
Kohta taloa ei edes ole.
Meghan, minun täytyy...
Ei, odota...
- Minä tarvitsen... - Äiti...
- Eli... - Vain...
Sinun kanssasi on mahdoton puhua.
Näytän sinulle, että olen lahjakas.
Meghan...
Ellen.
- Perhetapaaminen? - Kyllä.
Mikä idiootti.
Älä ole ilkeä. Hän on hyvä isä.
Muistathan, että sinun piti olla luonani jouluna?
Ei huolta, minä kuulin.
Ei se haittaa.
- Lupaan tulla tänne jouluna. - Sanot aina niin etkä ikinä tule.
Tämä on eri juttu. Minä lupaan.
Anna tulla.
Tähän käteen.
- Nukkumaanmenoaika. - Se on vielä kesken.
Muistat sen jo ulkoa.
- Rakastan sinua. - Heippa.
Tässä.
- Mikä tämä on? - Hänen kirjeensä joulupukille.
Mitä hän tahtoo?
Että hänen isänsä olisi kuin elokuvan isä.
Se viiksekäs idiootti?
Miten hän reagoi?
Hyvin. Hän ymmärtää. Hän ei ole enää pikkulapsi.
Älä pakota häntä kasvamaan liian pian.
Hän tahtoo vain, että vietät hänen kanssaan aikaa.
Se on tyhmää, mutta pian sinä anelet nähdä häntä.
Aiotko vastata?
Haloo?
Operaatio alkaa huomenna.
Eli, ilmiantaja hakee sinut huomenna hotellilta.
Huone 24. Nuku siellä yö.
Olet kokki.
Se, joka tekee heidän huumeensa.
Kun huumeet ja pomo ovat samassa paikassa, Lucas antaa merkin ja iskemme.
Ymmärretty.
- Älä sitten mokaa. - Tämä on tosi hauskaa.
Slalomia oikealle ja sitten vasemmalle.
Silmät kiinni.
- Ovatko silmät kiinni? - Kyllä.
Tiedän, että teitä surettaa lähteä pian tästä talosta,
mutta äidillä ja minulla on pahoja rahaongelmia.
Emme löydä 50 000 dollaria pitääksemme talon.
Mutta isänne lupasi teille kauniin kodin.
Ja isä pitää aina lupauksensa.
Voitte avata silmänne.
No?
Richard, emme voi asua kuin kiertolaiset.
Kiertolaiset?
Miksemme kysy isoisältä? Hän on rikas.
Tiedät, ettemme ole puheväleissä.
Mitä joulupukki tekee? Tuossa ei ole savupiippua.
Joulupukki keksii aina keinon.
Kuten pakoputken tai ruostereiän.
Iltapainos.
Hei, Meghan. Kiva takki.
Hiljainen ilta.
Edes koditon ei asuisi tuolla.
CHARM CITYN SANOMAT
- Ellen... - Katsokaa!
Katsoisit edes sisälle.
"Joulun iso pariluistelukilpailu.
Voittaja vie kotiin -
50 000 dollaria."
Juuri sen tarvitsemme taloa varten.
Ellen ja Richard Silestone laittavat luistimet taas jalkaan.
Nyt tiedätte, miksi joulu on suosikkipyhäni.
Silloin tapahtuu aina ihme.
Kuka idiootti järjestää kilpailun, jossa on noin iso palkinto?
Viimeisen tarvitsemani talon omistajat olivat kansallisia mestareita.
Jos he pelastavat talonsa, kiinteistösuunnitelmani kaatuu.
MYYTY
Projektini rakentaminen alkaa 25. joulukuuta,
CHARM CITYN GOLFKESKUS
...eikä kukaan saa asettua tielleni.
Burk. Käy perheen luona.
Varmista, että he eivät osallistu kilpailuun.
En voi ottaa riskiä Silestonien kanssa.
Richard Silestone?
Tunnen hänet, kiusasin häntä koulussa.
Onnekas Burk antaa rahoillenne vastinetta.
VASTAMAALATTU
Rouva.
Näetkö, Meghan?
Eihän se niin vaikeaa ole?
Ei.
Sinun pitää treenata kovaa -
tullaksesi mestariksi kuten kaunis äitisi.
- Tahdon muotisuunnittelijaksi. - Hienoa. Jatketaan huomenna.
Tulehan.
Hyvin ystävällistä.
Kiitos, että otatte vastaan ilmoittautumiseni.
Eli Ellen ja Richard Silestone.
S, I, L, E...
Aivan, Stone.
Silestone? Kuten se kauppa?
Kuten se kauppa.
Rakastin kakkujanne!
Miten mukava kuulla. Teen ne koko sydämelläni.
Leivoin sen kakun rakkaudella,
ja se kakku...
Haloo?
- Silestone. - Kyllä, se on nimeni.
- Äänenne on yhtäkkiä hyvin selkeä. - Silestone, täällä takanasi.
En ymmärrä. Takanani...
Uskomatonta.
Vanha kamuni Burk Cunningham Jr.
- Miten mahtavaa nähdä sinut. - Onko?
- Mitä nykyisin puuhaat, senkin vintiö? - Olen roisto.
Kuuntele minua, Richard,
jos osallistut kilpailuun,
sinulle voi käydä pikku vahinko.
Mukavaa, että murehdit terveyttäni.
- Olen kunnossa. - Mikä idiootti.
Jos kilpailet,
käyn perheesi luona pikku visiitillä.
Miten ystävällistä sinulta.
Ellen tapaisi sinut mielellään.
- Lapset... - Uhkailen sinua, mäntti.
Jos kilpailet, tulen sinun ja perheesi perään.
- Tajuatko? - Olet tosi lähellä.
Muistatko, kun löin?
- Miten kovasti se sattui. - Se on totta.
Se sattuu enemmän nyt.
Yhtä nopea kuin aina.
Jos et vieläkään tajua...
- Kiva maha. - Odota...
Ase.
Miksi?
Olet oikea roisto.
Malja vanhoille hyville ajoille.
Äläkä yritä ymmärtää...
Hyvänen aika.
Voi ei.
Älä yritä ymmärtää. Tee vain, mitä käsken.
- Selvä. - Pysy kaukana kaukalosta.
Oletko kunnossa?
- Älä anna vaimosi suostutella sinua. - Burk.
Älä katso sitä.
Jos kerrot kellekään rupattelutuokiostamme,
olet kuollut mies...
- Kas niin. - Odota.
- Kyllä. - Olet kuollut mies.
Capisce?
Capisce, kapteeni.
Voitteko soittaa ambulanssin?
- Puhelin on siinä. - Leikkasin johdon.
Mihin oikein olen sotkeutunut?
Miten kerron Ellenille?
Tarvitsen ratkaisun ja pian.
Kerätkää tavaranne, lapset.
- Selvä. - Selvä.
Ellen...
Richard...
- Mitä sinulle tapahtui? - Kunpa tietäisitkin.
Emme voi kilpailla.
- Mitä tarkoitat? - Sisäänkäynnillä oli kuoppa.
Astuin siihen.
Loukkasin polveni.
- Kohtalo on meitä vastaan. - Mitä oikein teemme?
Anteeksi, kun vaivaan.
- Niin vaivaatkin. - Armando.
Ellen.
Asia ei kuulu minulle,
mutta kuulin teidän puhuvan talosta.
- Se särkee sydämeni. - Tämä on henkilökohtainen asia.
Nyt kun Richard on vammautunut...
- En ole vammautunut. - Voisimme kilpailla yhdessä -
parina, sinä ja minä.
Sinun lahjakkuutesi -
ja minun...
En tahdo kerskailla,
mutta sulokkuuteni.
Taidat haluta kerskailla.
Emmekö sinusta olisi hyvä pari, Richard?
- Näetkö, hänkin on samaa mieltä. - Pudistin päätäni, se on "ei."
Mutta palkintorahat...
Palkinto on teidän. Rahat ovat taloa varten.
En aio pakottaa sinua.
- Saat sanoa mielipiteesi. - "Milloin"?
Mitä? Milloin kilpailu on?
Se on 24. joulukuuta. Mainoksia on kaikkialla.
Eikö hän osaa lukea?
Anteeksi, pilailen vain.
- Tekisitkö sen vuoksemme? - Ei.
Hänen ei tarvitse tehdä tätä. Hei.
Ellen.
Tuo chicano on lääppijä.
Hän aikoo naida vaimoasi.
Anteeksi...
Ehkä voimme aloittaa harjoittelun huomenna.
Ne olivat tässä!
Kaksi tuntia aamulla...
Ja kaksi iltapäivällä.
Meillä oli sama ajatus.
Missä on paskiainen, joka varasti tyttäreni kainalosauvat?
Murran hänen jalkansa.
Älä ilmoittaudu kilpailuun Armandon kanssa.
JOULUPUKILLE
ÄITI MINÄ RICHARD
Oletko kateellinen?
- Tuo on uutta. - Kade? Älytöntä.
Ei se ole tärkeää, mutta...
On ystävällistä häneltä auttaa meitä, mutta älä tee sitä!
Olemme suuressa vaarassa.
Voitko selittää? Ensin valehtelet loukkaantumisesta,
nyt en saa kilpailla Armandon kanssa. En ymmärrä!
- Vaara... - Nyt riittää!
Kerro, mitä on meneillään,
tai voit opetella ennustamaan ja varastamaan kuparia -
ja elää ypöyksin asuntovaunussasi.
- Aion osallistua kilpailuun. - Ei, Ellen.
Kanssasi tai ilman.
Uskomatonta. Joskus pitää valita.
"En puhu valehtelijoille."
HYVÄÄ JOULUA
Voi ei!
Mikä naama tämä on?
Terve, Gregory.
- Kuka olet? - Eikö se ole ilmiselvää?
Älä sekoita päätäni!
- Mitä tämä on? - Tätä minä teen.
- En vain hypi savupiipuista. - Mitä teen täällä?
- Tyttäresi kirje... - Älä puhu hänestä, vanha juoppo.
Pelasta tämä perhe, niin pääset takaisin maailmaasi.
Hittoon tämä perhe.
Tibulin! Olen asiakkaan kanssa.
- Tuli pieni mutka matkaan. - Mitä nyt?
- Pikku ongelma loitsussa. - Millainen?
Anteeksi.
Minne lähetit sen toisen?
No...
- Sekö muka pikku ongelma? - En tahtonut huolestuttaa.
Hei, Tiku ja Taku, kertoisitteko, mitä tapahtuu?
Lajittelet kohta taas postia.
- Ei. - Kyllä.
Mitä oikein tapahtuu?
Kaikki on hyvin.
Tibulinin ja minun pitääkin tästä mennä.
Pieni neuvo, toimi nopeasti.
Hei, kiertolaiset, tahdon vielä puhua teille.
Voi ei, viiksivallun talo.
Tämä on painajainen.
Scottie, yksi, kaksi.
Scottie...
Scottie, kuuletko?
Scottie...
Yksi. Yksi, kaksi.
Kuuletko minua?
Scottie, kuuletko minua?
Scottie, yksi, kaksi.
- Scottie... - Haloo?
Scottie, kuuntele.
Tämä on hullua. En tiedä, missä olen.
- Ole kiltti ja kerro äidille. - Kuka sinä olet?
Mitä? Missä Scottie on? Olen Richard Silestone.
Mitä teit pojalleni?
Älä satuta perheenjäseniäni.
- Tunnen rajuja tyyppejä... - En välitä perheestäsi!
- Mitä? - Missä olet?
Miten niin missä olen?
Rauhoitutaan molemmat. En tiedä, missä olen.
Olen jonkinlaisessa...
- Vanhassa hotellissa. Entä sinä? - Minä kysyn kysymykset.
Ei, minä kysyn.
- Selvä, kysy sinä ensimmäinen kysymys. - Katso peiliin.
- Miltä näytät? - Kerro ensin, kuka olet.
Selitän myöhemmin. Meillä ei ole aikaa.
Selvä. Peili...
- Ei... - No?
Näytän ihan vangilta.
- Pummilta. - Se olen minä, senkin idiootti.
Vaihdoimme kehoja.
Anteeksi, et ole ilo silmälle.
Olen todella pahoillani.
Olen hämmentynyt. Selittäisitkö kaiken alusta?
Yritän, mutta tämä on hullua minullekin.
Tapasin joulupukin. Hän vaihtoi maailmamme.
Anteeksi, mutta miksi joulupukki langettaisi yllesi -
niin ilkeän loitsun?
- Sinun, kodittoman reppanan? - En ole koditon.
Itse asut ällössä asuntovaunussa.
Älä puhu tuolla tavalla kodistani.
Olisin voinut tulla yksin. Sinun ei tarvinnut tulla.
Kyllä tarvitsi. Anna olla nyt.
- Itketkö sinä? - En, koska tämä ei ole todellista.
- Lopetan puhelun nyt. - Richard...
Tämä on kaikki vain unta.
Katso nyt tuota surkeaa joulupuuta.
Uneni ovat tosin yleensä epämääräisiä.
Todistan sen viiltämällä itseäni.
- Richard? - Viilsin itseäni.
Tämä tapahtuu oikeasti.
Tämä on todellista, kuka oletkaan.
Tämä tapahtuu oikeasti.
- Mikä huoneen numero on? - 24.
Mitä sinä teet?
Miksi hikoilet?
En minä hikoile. Minulla on vain paljon päällä.
Ovella on joku.
- Hitto. - Miksi?
- Mene katsomaan. - En tahdo.
Kokoa itsesi ja mene ovelle katsomaan.
Kävelen kohti ovisilmää, olen perillä.
Ovella on kaksi miestä. Näyttävät aika raavailta.
Onko toisella vaaleat kiharat, tyhjä katse,
tanakka keho ja näyttää tyhmältä?
Tuo oli aika ilkeää, mutta kyllä.
- Kuuntele, Richard. - Niin.
- Tahdotko kotiin? - Kyllä.
Ehdottomasti.
- Mene piiloon ja ole hiljaa. - Kuittaan.
- Miksei hän avaa? - On varmaan ostoksilla.
En tiedä.
Onko jokin vialla?
Missä hän on?
- Ei täällä. - Luuletko, että luotan sinuun?
Hän ei ole täällä. Mennään.
Soitan Lailalle.
Mitä? Älä soita hänelle.
Löysit minut!
Greg on täällä.
Olkaa valmiina heti, kun Lucas antaa merkin.
Lailan pitää olla samassa paikassa huumeiden kanssa. Älkää hätiköikö.
Kuitti.
- Miten menee? - Hyvin, entä sinulla?
Hän näyttää ihan Mohamed Salahilta.
- Hullua. - Katsokaa häntä.
Tiesulku.
Hetkinen.
Autan teitä kääntymään.
Se on Hedi, liikettä!
Teillä on aika kovat turvatoimet.
No?
- Mennään. - Selvä.
- Olemme siis perillä. - Miten menee?
- Moi. - Iltaa. Ai, on päivä.
Hyvää joulunaikaa.
Nauttikaa treenistä.
Kuka tuo tyyppi on?
- Mitä? - Mitä hän selittää?
En tiedä.
Johtuu varmaan huumeiden valmistuksesta.
Anteeksi.
Kertoisitko, minne menemme?
Se on siis yllätys.
Tämä on kiva.
Eli tämä on L-muotoinen asunto, ja tämä johtaa...
- Ei minnekään. - Selvä, ruvetaan hommiin.
Laila tahtoo valmista kahdessa tunnissa. Ala kokata.
Sanoitko Laila?
Lila? Leilei?
Siis Laila. Aivan!
Et ääntänyt sitä oikein. Mistä olet kotoisin?
Anteeksi, ei se ole tärkeää.
Mitä Laila tahtoikaan minun kokkaavan?
Mitä tarkoitat...
Erikoisuuttasi.
Sen takia toimme sinut tänne, jotta sinä...
Laitoimme kaiken valmiiksi...
Aivan, sen...
Tietysti.
Hän on oikeassa. Valmistan erikoisuuttani.
Erikoisuuttani, joka tehdään näistä aineksista täällä,
enkä voi kiittää teitä tarpeeksi.
Kaikki on tässä. Suklaata, täydellistä.
Vahvaa kamaa. Onpa vanhaa suklaata.
En käytä sitä.
Ja tässä on... suklaapaakku?
- Onko inventaario ohi? - On. Aloitetaan.
Ja nyt alkaa. Pitää vain pestä kädet.
- Kylppäri on tuolla. - Kiitos. Viilsin itseäni.
Sattuu kovasti. Selvä.
Anteeksi. Se menee ohi.
Oletko varma tyypistäsi?
- Kuuletko minua? - Haloo.
- Kyllä, haloo. - Missä olet?
- Heidän asunnollaan. - Miksi seurasit heitä?
En minä...
Menin piiloon ja minut löydettiin.
He toivat minut tähän ihme paikkaan ja pyysivät kokkaamaan.
- Oletko kokki? - Pelaa aikaa.
Kokkaa, mitä he haluavat. Älä herätä huomiota tai puhu.
- Pitää palata. - Selvä.
- Miten voin auttaa perhettäsi? - Kilpailu.
Älä anna Ellenin luistella Armandon kanssa.
- Kyse on ihmishengistä. - Senkö, joka tahtoo panna vaimoasi?
Anteeksi?
- Mistä löydän miehen? - Jäähallilta.
Lupaa, että menet sinne.
- Kyllä. - Kunniasanalla?
Kunniasanalla.
Et kuulosta siltä kuin tarkoittaisit sitä.
Minä pyydän.
- Kunniasanalla. - En ole vakuuttunut.
- Yritä kovemmin. - Suu kiinni!
Ole itse hiljaa!
- Äkkiä nyt. - Valmista tuli.
Se oli vain pieni naarmu.
Jos tahdotte erikoisuuttani, saamanne pitää.
Tässä on jo jauhot, jotka näyttävät hyvälaatuisilta.
Suklaa ei niinkään.
Tehdäkseni Connecticutin parhaat piparit tarvitsen enemmän.
Mitä?
Tarvitsen lisää aineksia.
Missä keittiövälineet ovat?
- Se taitaa johtua huumeista... - Lopeta jo tuo!
Mikä tämä on?
- Aivan. Anteeksi. - Mitä sinä tarvitset?
- Paljon asioita. - Tee meille lista.
- Kyllä. - Anna se Lucasille, tajusitko?
- Tajusin. - Palaan kahden tunnin päästä.
Hyvä juttu.
- Pitääköhän hän minusta? - Mitä oikein teet?
Paljastat meidät.
Teemmekö yhteistyötä?
Emme. Selvä, eli...
Minulla on töitä. Meillä on paljon tekemistä.
Ruvetaan hommiin!
Kolme, neljä, flamenconeliö, viisi, kuusi, katkaistaan ranteet.
Mahtavaa. Hyvin espanjalaista.
Liikuta nyt lanteitasi.
- Anna mennä. - Armando.
- Käsiesi pitäisi olla ylempänä. - Anteeksi.
Liikuta lanteita, jos tahdot pitää kotisi.
- Alemmas. - Anteeksi.
Jotkut parit sanovat kyllä, toiset ei, jotkut ehkä.
- Kerran luulin, että ei oli kyllä. - Ala vetää, Pepito.
Richard?
Mitä näenkään? Hän on parantunut.
Älä pakota tulemaan sinne.
Mitä tämä on, Richard? Yritätkö provosoida?
Tahdotko provosoida?
Mikä sinua vaivaa?
Anna tulla sitten, jos uskallat!
Annan sinulle köniin, Zorro.
Ei, anna vain olla!
Hän putosi kuin kivi.
- Eikö hän osaa kävellä? - En ole nähnyt sinua tällaisena.
- Minä vain vitsailen. - Oletko kunnossa?
Et tiedä, kenen kanssa olet tekemisissä.
Harrastin aiemmin potkunyrkkeilyä.
Puhut Armando Costa Noches de la Trigolle!
Eli...
Et tiedä, mistä se tulee. Täältä vai täältä?
Ehkä molemmista?
Ala tulla.
Valitse sinä. Oikea vai vasen?
Hän ei osannut aavistaa. Tämä vai...
Ala vetää, pelle,
ennen kuin suutun kunnolla.
Tulet vielä katumaan tätä.
Nöyryytit minua kuin sirkuseläintä.
Kuten Pepinoa, pientä sirkusapinaa Chilen Santiagossa.
Pepino pakotettiin kävelemään -
kuumilla hiilillä, ja sen käpälien polkuanturat paloivat.
Mutta minä -
en ole Pepino.
En ole Pepino! Sinun ei olisi pitänyt tehdä tätä!
Richard.
En olisi uskonut, että joutuisin olemaan väkivaltainen naisen nähden,
mutta nyt...
On aika tapella!
Tuskin hipaisin. Onko nenäsi muovia?
Älä koske minuun!
- Miehesi on sairas! - Olen pahoillani.
En osallistu kilpailuun kanssasi.
Älä koske minuun. Et ole sen arvoinen.
Ei, Armando Miguel.
Hän valittaa turhasta, en potkaissut haaroihin.
Minä en kilpaile.
Mitä olet tehnyt?
Kovistelin häntä vähän.
Ehkä menin liian pitkälle.
Luulin, että tahdoit pelastaa talon, mutta pilasit kaiken.
En tahdo enää ikinä nähdä sinua.
Tämä koko juttu alkaa vaivata minua.
Selvä...
Mitä nyt sitten?
- Saitko kaiken? - Melkein.
- En löytänyt muskottia. Toin kanelia. - Se ei ole sama asia.
- Ne ovat kaksi eri maustetta. - Samanvärisiä.
Kyse on mausta, ei väristä.
Toin kaiken muun. Kananmunat.
- Sokerin, jauhot... - Se on sentään jotain.
Toin tämän, mutten tiedä, miksi.
Ketä varten se on?
Tuoko?
- Siinä. - Miten menee?
Hyvin.
- Kaikki hyvin? - Kaikki on hyvin.
Hyvin menee.
- Oletko varma? - Kyllä.
Olen harvinaisesti tyytyväinen itseeni.
Kuuma. Valmista tulee vartissa.
Rentoudu.
Kuumaa. Miten menee?
- Anna pusu. - Ei.
Pusu! Kaikki hyvin.
Hän varmasti ilahtuu. Mehän tapaamme Lailain?
Selvä.
Hyvää iltaa!
Miten menee?
Terve, hyvät herrat.
Tuo on se toistajalintu.
- Papukaija. - Juuri niin.
Varo, mitä sanot sen edessä,
koska jos se kuulee salaisuuden, se kertoo vaimolle.
Sano "papukaija".
"Papukaija."
Hei.
- Tuo on Laila. - Ymmärrän.
Ensin haluan -
tervehtiä sinua, Lailai. Hauska tavata.
- Aloita. - Eli...
Tämä on sinulle.
Se ei ollut helppoa.
Toivottavasti pidät tästä. Voisitkohan...
Voisitko...
Ei se mitään.
Varovasti. Se olisi harmi.
Tässä.
Ei huolta, minä hoidan asian.
Tein parhaani. Esillepano ei ole täydellinen,
mutta nämä ovat syötäviä.
Selvä, eli...
Siinä nyt on.
Mitä paskaa tämä on?
Anteeksi?
Hetkinen nyt, näin paljon vaivaa näiden eteen.
- Maista siis ennen kuin tuomitset. - Kuka tahtoo maistaa?
- Brahim. - Niin.
Kiitos.
- Aloitetaan maistaminen. - Se johtuu huumeista.
Valitsin teemakseni "Perhereissu koulun jälkeen".
Tässä on isä,
joka on isompi kuin äiti.
En väitä, että isät ovat välttämättä isompia.
Siis...
He ovat yleensä isompia,
mutta mies voi olla myös pienempi. En tunne hänen miestään.
Mutta sekin toimii.
Tein lapsesta samankokoisen kuin äidistä,
koska tahdoin tehdä pipareista samankokoisia.
En tahdo, että lapsipiparin saaja -
valittaa saaneensa pienen piparin.
Joten se on teini,
jonka vanhemmat hakevat koulusta.
Teini on nolostunut.
Teinit eivät halua vanhempiensa tulevan hakemaan heitä.
He hakevat hänet viikonloppureissulle.
VASIKKA Menkää!
Selvä, nyt mennään.
Koska perhe on varakas,
kuten näette, lisäsin jalokiviä.
Äidillä on paljon koruja, koska naiset rakastavat...
Sinullakin on kaulakoru, se on sopiva teema.
- Ja... - Maista sitä nyt vain, Brahim.
Maistan poikaa.
Ensinnäkin, kiva esillepano, tosi hyvin toteutettu.
- Mutta vaikea sanoa, mitä hän katsoo. - Mitä?
Hän on keskellä, eli hän katsoo molempia vanhempia.
Äiti on vasemmalla ja isä hänen yläpuolellaan?
Ei, isä on pidempi, siksi hän katsoo ylös.
Toivottavasti et pahastu, mutta olisin käyttänyt muskottia.
Ihan hullua. Se minulla oli -
- listallani, eli... - Mutta sitä ei ollut.
Selvä. Hyvin huomattu.
Rapeaa.
- Maistatko kuorrutteen? - Maistan.
Vain, koska mainitsin sen, vai oikeasti?
- Ei, maistoin sen. - Tietysti. Se ei ole helppoa.
Oletko kunnossa?
- Tämä on mahtavaa. - Niinkö?
Onnistun aina.
Aivan. Noin se teki minullekin!
- Tehkää mukana. - Hedi.
- Rauhoitu. - Maistakaa kaikki.
Poliisi! Lattialle!
Katsokaa, tonttuja!
- Lattialle! - Kädet näkyviin!
- Lattialle! - Kädet!
- Me vain tanssimme! - Liikkumatta!
- Mitä muka teimme? - Alpha, etsi.
Alpha, etsi.
Emme löytäneet mitään.
Miten se on mahdollista?
En tiedä.
Selvä, anteeksi häiriö. Saimme huonon vihjeen.
Mennään, miehet.
Hyvää päivänjatkoa!
En tiedä, mitä hän puuhaa, mutta ollaan valmiina, okei?
Hitto, Laila. Neuvoin olemaan luottamatta vieraisiin.
- Eikö se ole "Lailai"? - Hiljaa.
- Selvä. - Lucas.
- Myönnä, että olet vasikka. - Päästä irti.
Anna olla. Jos hän olisi kyttä, olisiko hän piilottanut sen?
Se on pipareissa. Koira ei löytänyt mitään.
- Se ei ollut syytäni. - Hän on oikeassa.
- Mitä? - Pihdit.
- Odota vähän. - Loukkasit minua, Hedi.
Tunnet säännöt.
Etkö tekisi poikkeusta?
Saadakseni selvyyden asiaan -
onko nimesi Lai Lai vai Leilei?
Olet aika pakkaus.
Ystävällisesti sanottu.
Mikseivät koirat koskeneet pipareihin?
Opin sen tekniikan Eddyltä.
- Hediltäkö? - Ei Hediltä.
Ei Hedi vaan Eddy.
Se oli kultainennoutaja.
Söi kaiken, mitä näki.
En ole nähnyt vastaavaa.
Se oli hyvä poika mutta söi kaiken.
Et varmaan arvaa, mikä sen lempinimi oli.
Tiedätkö, miksi kutsuimme sitä? Arvaa nyt!
Ahmatti-Eddy.
Lisäsin siis karkotinta,
elintarvikelisäainetta.
Laitoin sitä koirankekseihin.
Sitten se alkoi laihtua, koska se lakkasi syömästä...
Sitten se kuoli.
Se kuoli viikossa.
Pääset tiimiimme.
- Selvä. - Tervetuloa.
Kiitos.
Anteeksi.
Suukko?
Anteeksi, luulin, että se oli...
Anteeksi.
Hymyä huuleen, Hedi.
Anna minulle suukko.
Selvä, se on ohi.
Hän ei näy voivan hyvin.
Eikö poliisi löytänyt mitään?
Niin kuin mitä? Teimme pipareita.
- Et ole tosissasi. - He ovat tyytyväisiä minuun.
He tekivät ison tilauksen. Saisit kiittää.
Tämä on painajainen.
Miten sinulla menee?
Homma on hoidettu. Bernardo ei osallistu kilpailuun.
- Mahtavaa. - On vielä muutakin.
Vaimosi...
- Hän tahtoo jättää sinut. - Ei.
- Kyllä. - Ei.
- Usko minua, hän haluaa. - Miksi?
Liittyi jotenkin taloon.
Richard?
Itketkö sinä?
Tämä on vain paljon yhdelle päivälle.
Pelasta talo.
Ole kiltti.
Mitä oikein teen? En osallistu siihen kilpailuun.
Aivan, älä osallistu kilpailuun.
Taitoluistelu voi olla armotonta.
Tiedätkö Tonya Hardingin?
- Ihan sama. Kerro, mitä teen. - Mene tapaamaan Georgesia,
Ellenin isää, jota tämä vihaa.
Anele häneltä rahaa. Ellen ei saa tietää siitä.
Tai hän varmasti jättää minut.
Jos hän suostuu, olet pelastanut perheeni.
Eikö tarvitse tehdä muuta?
Siitä ei tule helppoa. En ole hänen suosikki-ihmisensä.
Se ei yllätä.
Juttu menee näin.
Georges oli luisteluvalmentajamme.
Kun hän kuuli, että menemme naimisiin, välimme katkesivat.
Hän on kova mies.
Riittää jo tanssitarinat!
- Aivan, anteeksi. - Mistä löydän hänet?
Helppoa. Kun lähdet talosta...
Selvä, ukolla on rahaa.
Georges?
Richard Silestone.
Taidat olla lirissä, kun tulit tänne asti näyttämään naamaasi.
Et osaa kuvitellakaan.
- Mikä tuo oli? - Varmaan susi.
Viritin ansoja suojellakseni karjaa.
- Käy sisään. - Iso talo pienelle miehelle.
- Painu helvettiin. - Tämä alkaa hyvin.
Jos joku olisi sanonut Richard Silestonen juovan kanssani viskiä...
Varo, mihin astut. Paikka hajoaa liitoksistaan.
Minne menet?
Miesten väliset keskustelut käydään tulen ääressä.
Paina puuta.
- Mitä tahdot? - Tarvitsen rahaa pelastaakseni talon.
Tiesin sen.
Ei puhelinsoittoa 20 vuoteen,
ja nyt anelet dollaritukkua.
Sanoin tyttärelleni, että hän valitsi väärin.
Jos laiduntaisit maillani, ampuisin sinut.
Riittää jo. Kyllä vai ei?
Sinulla ei ole kunniaa. Et edes taistele perheesi puolesta.
Tulet mieluummin tänne anelemaan kuin ansaitset rahat itse.
- Mitä tarkoitat? - Tiedän kilpailusta.
- Mikset osallistu? - En luistele. Se on typerää.
Pelkuri.
Haaskalintu.
Luuseri.
- Paskiainen. - Nyt alat suututtaa minua.
Anna vain rahat, jotta pääsen lähtemään täältä.
Anna tulla, lyö minua!
En anna senttiäkään!
- Hitto soikoon! - Kuolen ennemmin kuin annan mitään.
Jos tahdot talosi takaisin, on vain yksi ratkaisu.
Pue luistimet jalkaan. Autan sinua.
- En opi luistelemaan kahdessa päivässä. - Hölynpölyä. Sitä ei unohda.
Se on typerä ajatus.
Mikä tuo ääni on?
- Silestone, olet vainaa. - Kuka sinä olet?
- Mitä teet täällä? - Suu kiinni, Willow.
Tyhmät ansat. Saat maksaa tästä. Täällä ei edes ole susia.
Silestone, sanoinhan, ettei sinun tule palata luistimille.
Ulos talostani. Nyt!
Sinä lähdet ensin, laatikossa.
Opetan sinulle irlantilaisen tanssin -
nimeltä argentiinalainen tango.
Voisitteko antaa minulle aseeni?
- Menetän kohta malttini. - Tarkoitat varmaan jalkasi.
Tiedän, että tulin uhkailemaan,
mutta voisitko laittaa jäitä -
kengälleni -
ja olla osallistumatta kilpailuun?
Voisitko soittaa minulle -
ambulanssin?
Luuletko kahden päivän riittävän?
Kyllä.
Selvä, tehdään se.
- Mitä oikein tuijotat? - En mitään.
Mennään.
Kokkaat täällä. Hankimme varusteet.
Koulutat porukan.
Saat 24 tuntia.
Selvä.
Eli koulutus ja tuotanto.
- Montako yksikköä? - 15 000.
- Mitä... 15 000? - Puuttuuko sinulta jotain?
Aikaa. Vähintään toisen päivän -
pelkästään koulutukseen.
- Saat 24 tuntia. - Selvä, se toimii.
Nähdään myöhemmin.
Anna, mitä hän tahtoo.
- Parhaat mahdolliset olosuhteet. - Selvä.
Tarvitsetko jotain?
- Voinko puhua suoraan? - Tietysti.
Perheeni.
- Erityisesti joulun aikaan. - Se on normaalia.
Kiitos, koska kukaan ei tunnu ymmärtävän.
- Onko sinulla lapsia? - On.
Vien heitä mielelläni tivoliin.
- Pidän jäähallista. - Pelejä ja vuoristoratoja.
Pidämme enemmän peleistä. He pelkäävät vuoristorataa.
- Kaikki lapset eivät ole sellaisia. - Vanhemmat lapsesi...
- Montako sinulla on? - Montako mitä?
- Lasta. - Ei minulla ole.
Mitä?
- Vietkö sisarustesi lapset? - Ei, lapset ovat jo siellä.
- Mutta sanoit vieväsi heidät... - Tivoliin.
- Eli haet heidät jostain. - Jäähallista.
Jaaha. Selvä...
- Oli kiva jutella. - Samoin.
- Etkö menekään? - En, miksi?
Lapseni...
Aivan, lapset.
- Niin, lapseni. - Se on normaalia.
Vien heidät tivoliin. Jotkut pelkäävät, toiset eivät.
- Niin. - Joskus jäähallillekin.
Aivan.
Mitä kello on?
Kas. Selvä...
- Oli hauska jutella. - Niinpä.
Otamme myöhemmin yhteyttä muihin sijoittajiin.
TALVIOLYMPIALAISET
Nähdään myöhemmin yön golfharjoituksissa, Edouard. En ehdi nyt.
Kultaseni.
Anteeksi, työongelmia. Niitähän sinun ei tarvitse kokea.
Ovella on ilmeisesti joku.
Käy sisään.
Luojan tähden, Burk. Mitä teet sillä skeittilaudalla?
Herra Nicecocks,
tein kaiken voitavani, mutta tuon huonoja uutisia.
Silestone osallistuu kilpailuun.
Miten se on mahdollista? Sinun piti estää se.
- Tekikö hän tuon sinulle? - Silestoneko? Ei.
Ambulanssi väisti kuoppaa tiessä.
Se ajoi ojaan, ja liikevoima vieritti minut alas mäkeä.
Siellä oli kettuja, jotka luulivat minua jätteeksi.
- Ne tahtoivat syödä minut. - Riittää.
Jos oikein ymmärsin, joudun hoitamaan asian taas itse.
Yksin.
Tai ehkä saan hieman apua.
Oksana, sinun on aika tulla mukaan tanssiin.
Minä ei tanssia. Luistella.
Kunpa tietäisit, miten oikeassa olet.
Pahempi kuin luulin.
Selvä, aloitamme nollasta.
Olet lihonut kuin lehmä ennen teurastusta.
Olit aiemmin keskiverto, nyt olet surkea.
En ole yllättynyt. Tästä eteenpäin -
syömme, nukumme ja paskomme luistelua.
Teet asioita, joita et ole tehnyt aiemmin.
- Mene polvillesi ja sulje silmäsi. - Anteeksi kuinka?
Mistä oikein puhut, Lucky Luke?
- En tee sitä. Ikinä. - Selvä. Tämä oli sitten tässä.
Älä nyt hiilly.
- Hei. - Tule, ruvetaan hommiin.
Miksen saa otettua tätä pois?
Hei, pikkumies, mitä tämä...
Käytän sitä eläimille, kun ne yrittävät karata.
Hyvä poika!
Tulehan, ruvetaan hommiin.
- Aikaa ei ole paljon. - Senkin paskiainen.
Ensin hopeaa, sitten kultaa, niinkö?
Siinä järjestyksessä.
- Tämä on mahtavaa. - Miksi sinä saat laittaa tähden?
- Anna olla. Se on pelkkä tähti. - Mitä sanoit?
Ei. Suklaa kuuluu suklaa-alueelle.
- Mitä oikein pelleilet? - Mitä?
Jouluvillapaitoja ja lahjoja?
Ehkä tahdon tehdä pipareita miellyttävässä ilmapiirissä.
Pois tuo ilme ja muuta asenteesi.
Sisäinen maailmasi luo...
- Hillitse itsesi. - Pysy kaukana.
Ei! Päästä hänet irti!
Päästä hänet irti!
Juuri niin. Ei minun keittiössäni.
- Hän aloitti. - Ihan sama.
Adelaide.
- Olen Abdoulaye. - Mitä minä sanoin?
Adelaide.
I-kirjamellako? Ei väliä.
- Hei. Kiroilupurkki. - Ei.
- Purkki. - Sanoin vain "äitisi."
- En "pane äitiäsi." - Et muuta teekään!
Leikataan aggression nauha. Leikatkaa se.
Se on leikattu.
- Amity, sinä myös. - Olen Amidou.
Miten vain. Anna mennä.
Selvä!
Hyvät herrat, meillä on 24 tuntia. Kokatkaa!
Anna mennä, laiskuri.
Et edes yritä.
Vauhtia, senkin aasi!
Uskomatonta.
Liikettä. Anna mennä.
Hitto!
- Mikä hätänä? - Olen kunnossa.
No, itseasiassa en ole.
- En vain ole huvituulella. - Mikset?
Vaimoni jättää minut.
Anteeksi, en tiennyt.
Jos perheeni näkisi, mitä olen saavuttanut kanssanne,
he olisivat ylpeitä.
En tiedä auttaako se. Pidä se itselläsi?
- Kyllä. - Ei.
Sinäkin saisit olla ylpeä itsestäsi.
- Olet hyvin lahjakas. - Kiitos.
- Sinun pitäisi jatkaa tätä. - Oikeasti?
- Ehdottomasti. - Pidän tästä paljon.
- Löysit kutsumuksesi. - Kiitos.
Oletko saanut koulutusta?
Olin töissä Brioche Doréessa.
Sen huomaa, kun joku on työskennellyt hienostuneessa paikassa.
- Se on enemmänkin kahvila. - Mutta laadukas.
- Kallis. Neljän euron voileipiä. - Aivan.
Jatka samaa rataa.
Katso tuonne.
Mitä?
Tämä on sinulle kiitoksena.
Olen nauttinut tästä...
Kokkauskokemuksesta.
- Se oli paljon enemmän. - Niin minullekin.
Ystävyytemme symbolina.
Uskomatonta!
Miten oikein tiesit? Uskomatonta.
Viikonloppulaukku.
- Mitä? - Upeaa.
Täydellinen sienien poimimiseen syksyllä.
- Taikasienien, aivan. - Aivan.
- Kiitos. - Kosketa sitä.
- Tämä ei ole nahkaa. - Aivan, ei olekaan.
Se on tekonahkaa!
Ei ole tottakaan.
- Läpikotaisin. - Uskomatonta.
- Myyjä sanoi niin. - Tämä maksoi varmaan omaisuuden.
Anteeksi.
Kiitos...
- Ottakaa jo toisiltanne suihin. - Älä ole naurettava!
- Kiroilupurkki! - En edes kiroillut.
- Suu kiinni. Hän sanoi purkki. - Molemmat.
- Minäkö? - Purkki.
Riittää jo.
"Ottakaa suihin..."
- Ei. - Aivan, ei.
- Ei! - Minäkin sanoin ei!
- Ei ikinä. - Sanoin ei.
- Ei. - Aivan.
Mitä täällä tapahtuu?
Mikä sirkus tämä on?
Takaisin töihin.
Hedi.
Odota.
Haluan onnitella teitä kaikkia ahkerasta työstänne.
Erityisesti sinua.
Minuako?
No, kiitos...
Et varmaan anna usein kehuja.
Olemme aloittaneet tuotetestauksen.
Tulokset ovat ylittäneet odotuksemme.
Se on... Jee! Se on tiimin ansiota.
Minun pitää kiittää heitä. Amity, Adelaide, Houston...
- Se on "Youssef." - Mikä?
- Youssef. - Yousef.
Kuunnelkaa kaikki. Teimme yhdessä töitä.
Olette luoneet addiktoivimman huumeen, jonka olen ikinä nähnyt.
Mitä?
Poliisi! Lattialle!
Siis mitä? Leivoimme pipareita.
Hän ei näytä hyvältä.
Emme kai myy huumeita?
Olet nero.
Lapset rakastavat luomuksiasi.
Ei lapsia. Ei jouluaattona.
En pidä joulusta.
Laila...
Aivan, tietysti.
Youssef.
Porkkanapää.
Isopusero.
Pikkuchilit.
Vai Pikkusukat?
Mitä nuo ovat?
Afro.
Olitte kuin perhettäni.
Kuin lapsiani.
Miten saatoitte tehdä näin minulle? Tuntuu...
Voi ei.
Tarvitsen raitista ilmaa.
Anna hänen olla, hänen vaimonsa jättää hänet.
Senkin paskiainen. Kuuletko?
Käytit minua huumeiden valmistukseen!
Nyt he antavat niitä perheille, lapsille!
Ja se on kaikki sinun syytäsi!
Yhteistyömme on ohi.
- Richard. - Se on ohi. Näkemiin.
Luuletko, että pidän luistelusta?
- Ohi. - Richard.
Richard...
Lupaan tulla tänne jouluna.
Sanot aina niin etkä ikinä tule.
Kappas, idiootti palasi.
Halusit nähdä minut?
- Miten asiat etenevät? - Melkein valmista.
Hankkiudu sitten eroon maanvaivasta. En tarvitse häntä enää.
Selvä.
Pidä ne pareittain ja ole varovainen.
Montako on jäljellä?
- Missä hän on? - Meni haukkaamaan happea.
- Milloin? - Noin vartti sitten.
Haloo?
Kokki lähti.
Etsikää hänet ja tuokaa luokseni.
Olet kamala hirviö.
Valmistit huumeita lapsille!
Lapsille.
Mitä?
- En tiedä. - Michael Jackson.
- Ei. - Frankenstein!
Charlie Chaplin!
Puskassa on joulupukki.
Tuolla.
Taas yksi joulupukki runkkaamassa.
- Hitto. - Mennään.
Ei. Jääkää tänne...
Ei!
Ei! Hei!
Kuule, Monica,
oli upeaa olla käsivarsillasi.
Se oli taianomaista.
Pidät runoudesta, senkin tuhma tyttö. Samoin.
- Tässä, Armando. - Ei.
En tee tätä tämän takia.
No, ehkä vähän.
- Saanko suukon? - Ei suukkoja.
- Älä nyt. - Minä...
Kyse on kai sähköviasta.
- Käy sisään, Armando. - Herra Nicecocks.
Minulla on sinulle ehdotus.
Mitä aiotte tehdä minulle? Mitä minä olen tehnyt?
Ei, minä tässä.
Olen Maapähkinä, avustajasi.
Ostarilta.
Aivan.
- Selvä. - Ajattelin tuoda sinut tänne.
Tämä on huippusalainen paikka.
Olet turvassa.
- Miksi sitten säkki? - Jotta sinua ei tunnistettaisi.
Tämä on Rudolph...
- Mitä? - Hän tarjoaa sinulle juotavaa.
Niinkö hän sanoi?
- Kyllä. - No...
Pitäisikö vastata samalla tavalla?
Munatoti, kiitos.
Munatoti.
- Onko teillä sitä? - Kyllä.
Hienoa.
Mitä on meneillään? Kerro kaikki.
Se, mitä nyt kuulet,
voi kuulostaa hullulta.
Näin minulle kävi.
- Olet hirviö. - Mitä?
- Huumeita lapsille? - Ei.
- Aiotko pilata joulun? - Ei se ole minun syyni!
Lailalai manipuloi minut.
Heidät on pysäytettävä. Milloin?
- Tänä iltana. Emme ehdi. - Ei.
- On liian myöhäistä. - Ei.
Meidän on tehtävä jotain.
Olet oikeassa!
Voimme paeta.
- Ei. - Kyllä.
- Kyllä. Onko sinulla auto? - On taisteltava.
Rudolph ei olisi täällä, jos hän pakenisi ongelmiaan.
Joulupukki toi sinut tänne pelastamaan ne perheet.
Et ole enää yksin.
Polkumme ristesivät syystä.
Varo, hän tulee.
- Hei. - Emme anna kenenkään pilata joulua.
- Pidämme joulusta. - Kyllä.
Te ehkä pidätte joulusta,
mutta minä rakastan sitä.
Järjestys on syntymäpäivät, pääsiäinen, hääpäiväni -
ja joulu ylimpänä.
Joulu on joulu!
Jos näytämme jotain, mikä saattaisi auttaa,
lupaatko olla kertomatta siitä?
- Kyllä, minä lupaan. - Kunniasanalla?
Selvä...
Mikä on suunnitelma?
- Mitä aiotte tehdä näillä? - Tuhoamme luomuksesi.
- Tappamalla ihmisiä? Ei. - Mutta heitä täytyy satuttaa.
Ei missään nimessä väkivaltaa.
Jotkut heistä ovat hyviä. Isopusero,
Pikkuchilit, Brahim...
Ei. Teemme niin,
että etsimme ja tuhoamme huumeet.
- Mistä saitte aseet? - Olimme armeijassa.
Erikoisjoukkojen kakkosdivisioonassa.
Siis ennen onnettomuutta.
Onnettomuutta. Tietysti.
Olette muuttuneet paljon.
Mitä tapahtui?
Sain kranaatinsirpaleita päähäni.
- Ja Rudolph sai niistä loput. - Aivan, loput.
Jestas.
- Kyllä, erinomainen idea. - Mitä hän sanoi?
Ehdotti omien aseiden tekemistä.
Selvä.
Mutta yhdellä ehdolla. Ei tuliaseita.
Aseita, joilla ei voi tappaa.
Sovittu.
Et pääse olympialaisiin, mutta olet valmis kilpailuun.
Sinun pitää vain luottaa tyttäreni kykyihin.
Kiitos kaikesta.
- Etkö tahdo tulla? - En.
Tyttäreni ei tahdo tavata minua. Parempi varmaan näin.
Lupaa yksi asia.
- Missä oikein olit? - Harjoittelemassa. Menemme kilpailuun.
- Valitettavasti se on myöhäistä. - Voimme yhä pelastaa talon.
- Tommy on oikeassa. - Scottie.
- Aivan. - Mutta emme ole valmiita.
Se on tunnin päästä. Entä asut?
- Äiti... - Meghan, joskus...
- Äiti... - Ensimmäinen...
Tämä on viimeinen kerta...
- Tahtoisin... - Aina sama juttu sinun kanssasi.
Nyt riittää.
- Se... - Ei.
Minä pystyn siihen.
Luota minuun.
Anna mahdollisuus.
Me pystymme siihen.
Tämä ei muuta välejämme.
Hyvä on.
Tehdään se.
- Miten asut edistyvät? - Hoidan asian.
IPS-URHEILU
Palaamme joulun pariluistelukilpailun pariin.
Pääpalkinto on 50 000 dollaria.
Sellaista palkintoa ei olekaan tarjolla joka päivä.
Eikä joka päivä ole tilaisuutta juontaa kanssasi.
Nyt nopea pistekertaus. Viisi paria on jo luistellut.
Yllättäen ykkösenä ovat Hendersonit.
Sepä oli yllättävää!
Heidän täydellinen koreografiansa toi heille 21 pistettä.
Siinä he ovat.
Katso nyt heitä. Eivätkö he olekin söpöjä? Suloinen pari.
- Vetreitä ikäisikseen. - Kuten mummini tapasi sanoa:
"Jonka nuorena oppii, sen vanhana taitaa."
- Seuraavaksi... - "Vanhassa vuoassa paistuu paras kakku."
- Seuraava... - Lisäksi:
"Nancy, olet lihava, ruma ja hullu eikä sinusta koskaan tule mitään."
Kuule, mummi, sinä olet kuollut ja minä telkkarissa.
Mitä?
Oletko tosissasi?
Ei, lopeta...
Minä hoidan miehet ovella.
- Ei! Ei väkivaltaa. - Nukutan vain heidät.
Tähtää raajoihin.
Mitä nyt, kamu?
- Uskomatonta. - Tähtäin ei toimi.
Anna tänne se.
Onneksi olin kiväärikerhossa.
- Vasempaan vai oikeaan? - Vasen jalka.
- Joo, tähtäin kaipaa säätöä. - Sanoinhan.
- He nukkuvat. - Mennään.
Mene.
Pidetään kiirettä.
Kiitos.
Toivottavasti pidätte asuista.
Hän ei ole täällä. En tiedä, missä hän on.
Kukaan ei tiedä, missä hän on.
Se ei ole minun hommaani. Te olette poliiseja.
Niin.
Kahdeksalta tänään, äiti?
Hienoa.
Kuulostaa hyvältä. Olet rakas.
- Teit upeaa työtä, kulta. - Sanoinhan olevani lahjakas.
- Pidätkö siitä, isä? - Se on upea.
Olemme varmasti lähellä.
Voi ei.
Mennään tuonne piiloon.
Tulkaa!
Mennään.
Seuraavaksi Oksana Stojanovic ja Armando Costa...
Armando.
- Hän on äitini ystävä. - Hei, rouva Phillips.
Hyviä vointeja.
- Luotamme heihin. - Tuli ja jää. Täydellinen tasapaino.
- Vähän kuin me. - Ei oikeastaan, emme edes ole ystäviä.
Oliko liian julmaa?
- Ei. - Loukkasinko sinua?
Mennään eteenpäin.
- Esitys alkaa pian. - Paikoillanne,
valmiit,
nyt!
Vahva alku, ryhdikästä.
He ovat kuin kaksi papukaijaa.
He sulattavat jään kuin jääkuutio kuumalla iholla.
Katsokaa tuota nostoa. Upeaa.
Katsokaa. Kuin nainen olisi höyhenenkeveä.
Miten onnekkaita olemmekaan nähdessämme tämän.
Hitto.
- Henkeäsalpaavaa. - En malta odottaa pisteitä.
Miten rohkeaa!
Huonoa julkisuutta ei olekaan.
- Naiset eivät voi vastustaa häntä. - Minunkin tekee mieli vaihtaa leiriä.
- Miksei? - Elämme edistyksellisiä aikoja.
Se on totta.
Kaksi kymppiä ja ysi, he menevät johtoon.
Se riittää varmasti voittoon.
Heitä on 50...
No...
Kiitos teille kaikesta.
Olkaa urheita. Nyt toimintaa.
Lykkyä tykö, näen teidät pian. Odotan ulkona.
Huutakaa, jos tarvitsette minua.
Tulen apuun tai soitan apujoukkoja.
Nähdään myöhemmin. Onnea.
- Mitä? - Et jätä meitä yksin.
Siivoa itse sotkusi. Olemme täällä auttamassa.
- Mutta minulla on haava. - Tässä, ota tämä.
- Ei. - Kyllä.
Senkin paskiainen.
Miksi teit sen, Lucas?
Minulla ei ollut vaihtoehtoja.
En tiennyt poliisista.
Hyvä on, tiesin, mutta mitä saatoin tehdä?
En voinut muuta.
- En minäkään. - Minkä suhteen?
Pihdit.
Mitkä?
Ei.
Mene pois.
Laita ne pois!
Vuoronne on pian. Oletteko valmiit?
Onko kaikki hyvin?
Nilkkani.
Anteeksi, en voi luistella.
Pakotan sinut tähän, sitten loukkaannun.
Minä voin tehdä sen.
- Mutta lopetit luistelun. - Niin, mutta tällä kertaa -
luistelen perheemme takia.
Mutta luistelen omalla tavallani.
En esitä rakastunutta, se olisi karmivaa.
Totta.
- Kyllä. - Mikä suunnitelma on?
Scottie, tarvitsemme sinunkin kykyjäsi.
Olemmeko valmiita?
- Olemme. - Olemme.
- Selvä, mennään. - Mennään.
Anteeksi, mutta teidän pitäisi hylätä heidät.
Heillä on yhä 30 sekuntia.
- Hän luistelee tyttärensä kanssa. - Tyttären?
Se ei ole sallittua.
Säännöt eivät kiellä isää ja tytärtä luistelemasta.
Antakaa meidän tehdä työmme.
Anteeksi, Marie-Noël.
Kävikö pikku haaveri?
En tahdo puhua kanssanne.
Esitys alkaa, Danny.
- En malta odottaa. - Olen kananlihalla.
Ensi kertaa isä ja tytär yhdessä.
- Tästä tulee varmasti söpöä. - Olen samaa mieltä.
Anna mennä, Scottie.
JOHTAVA PARI OKSANA STOJANOVIC - ARMANDO COSTA
SKANNAA - TUNNISTA - VAARA
Vahva musiikkivalinta.
Menoksi!
- Richard! - Tietysti.
He näyttävät enkeleiltä.
Uskomatonta!
Hieno hyppy.
He haluavat voittaa.
Armandolla ja Oksanalla on aihetta huoleen.
Nyt saatiin kunnon kilpailu.
- Oksennan kohta. - Vielä pari kierrosta.
Isän rakkaus on ylentävää.
- Vai mitä? - En tiedä, minulla ei ole isää.
Hän lähti ollessani lapsi.
Meni ostamaan tupakkaa eikä palannut.
Brahim. Mitä sinä täällä teet?
Varmistan, ettei kukaan koske parhaaseen ystävääni.
Tarkoitatko minua?
- Tule mukaani, vien sinut pois. - En voi.
Tämä on taisteluni.
Loin tämän sotkun. Minun pitää siivota se.
Sinun taistelusi on Brioche Doréessa.
Menestyt taatusti, olet niin lahjakas.
Hiomaton timantti.
- Lykkyä tykö. - Kiitos kuuluu sinulle.
- Mitä? - Halusin kertoa sinulle.
- Lähetin hakemuksen Brioche Doréehen. - Etkä.
- Aloitan maanantaina. - Niinkö?
- Aloitan koeajalla. - Hienoa.
Uusittava työsopimus.
- Kiitos sinulle kaikesta. - Tämä on mahtavaa.
Tulemme vaimoni kanssa sinne syömään.
- Eikö se olisi mukavaa? - Pidän teistä hyvää huolta.
Pidän teistä hyvää huolta.
Tule Brioche Doréehen.
Kysy minua. Annan 10 % alennuksen.
Ovi on tuolla.
- Onnea. - Ciao.
Richard! Tule!
Sinä ja minä, Leilei.
Käy tarkistamassa.
Minä hoitelen hänet.
Tiesin, että he tulisivat.
Suokaa anteeksi.
Lasken tämän alas.
Ei.
Oletko kunnossa?
Anteeksi.
Olen pahoillani.
Kappas, ystäväni Hedi.
Luuletko, että pelkään sinua?
- Oletko valmis huipennukseen? - Olen.
Kiitos, kun pidit lupauksesi. Olet hyvä isä.
He valmistautuvat viimeiseen hyppyyn.
Älä tee samaa virhettä kuin minä.
Pidä huolta perheestäsi.
Muuten sinusta tulee tyhmä vanha ukko,
joka katuu jokaista hukattua hetkeä.
Minä lupaan.
Voi luoja!
Tuo oli erilaista. Hän kaatui komeasti.
Richard.
Hiton reuna.
Hetkinen...
Taidan nähdä liikettä.
- Hän liikkuu. - Hän nousee ylös.
Hän nousee kuolleista.
Kyllä!
Anna palaa!
Miksi hymyilet?
Erinomaista.
Isä.
- Meghan! - Oletko kunnossa?
Olen.
Luistin puuttuu.
Kappas vaan, kaikki on mustavalkoista.
No niin.
Nukkumaanmenoaika. Noin.
Ole kiltti...
Huolimatta Silestonien ihmeellisestä esityksestä -
Oksana Stojanovic ja Armando Costa voittavat kilpailun.
Voittajat saavat 50 000 dollarin shekin.
Se on kelpo summa.
Juuri sitä summaa mummini ei jättänyt minulle.
Vihaan sinua aina, mummi.
Voi Silestonien perhettä.
Mitä oikein tahdot?
Sinä voitit, eikö se riitä?
Tulin katsomaan, miltä epäonnistuminen haisee.
Sen tuoksu ei ole minulle tuttu.
Lisäksi tulin hakemaan -
uuden taloni avaimet.
No...
Sinun tulee tietää...
Sinuna en olisi siitä niin varma.
Georges?
Talletin iltapäivällä pankkiin -
50 000 dollarin shekin.
Velat on maksettu.
Tarkoitatko, että kiinteistöprojektini on kariutunut?
Kuuntelehan, Dick.
Kylmän sydämesi takia -
näyttää siltä, että vietät taas joulun yksin.
- Mitä oikein tarkoitat? - Tuota.
Pikku maatuskani.
Tuon halvan mariachin kanssa?
Sinä ja minä, loppu.
Pois tieltä.
En ole ikinä nähnyt oudompaa.
Ehkä se on joku shamanistinen rituaali.
En tiedä, mitä tapahtui.
Mitä hittoa tämä on?
Me vain vähän autoimme.
Minäkin autoin.
Minä olin -
vasikka.
En pidä termistä, mutta...
Kiitos isoisäsi, en enää koskaan syönyt jäätelöä hevosen selässä.
- Muistatko? - Kyllä.
Oli miten oli...
Hyvää perhejoulua.
- Odota... - Ehkä...
- Sinä... - Me ajattelimme...
Sano sinä, äiti.
Jos se on perhejoulu,
sinun pitäisi olla paikalla.
Olen pahoillani...
Puhutaan siitä myöhemmin.
Nyt on sovinnon aika, vai mitä?
Koska -
onhan sentään joulu.
Haloo?
En tiedä, kuuletko jonkun ihmeen kautta minua, mutta...
Kiitos siitä, mitä teit perheemme vuoksi.
Saimme talomme takaisin -
ja mikä tärkeintä, kotimme.
Enkä voi koskaan kiittää sinua tarpeeksi.
Isä?
Toivottavasti sinulla on kaikki hyvin -
ja voit juhlia joulua -
vaimosi ja tyttäresi kanssa.
Suukkoja...
Siis, näkemiin.
Tuo oli suukko.
Ei, minä puhun... Joku...
Se on kuin radiopuhelin...
Hyvää joulua.
Hän näyttää ihan joulupukilta.
Selvä.
No niin.
Tekstitys: Eeva Rossi
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen