Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- ‫- אני נראה מטופש? - לא. בכנות, אתה נראה נהדר.‬
‫פשוט נהדר.‬
‫זה נכנס לאוזן שלך, וזה נכנס לתיק שלך.‬
‫אל תדפוק אותי. כדאי שהבחור שלך יהיה שם.‬
‫הוא יהיה שם. אל תדאג.‬
- ‫- זאת הפעם האחרונה. אני עושה את זה... - אתה עושה את זה כדי להציל את עצמך.‬
‫קדימה, חפרפרת קטנה שכמותך.‬
‫אני לא אוהב שאתה קורא לי ככה.‬
- ‫- שתוק. - בסדר.‬
‫הוא יגיע כל רגע. זהירות.‬
‫הוא עלול להיות חמוש ומסוכן.‬
- ‫- גרג, האם שומע? - חזק וברור.‬
- ‫- זאת משימה מטופשת. - אתה האיש המתאים לה ביותר.‬
‫כולם לעמדות.‬
‫סנטה!‬
‫סליחה, סליחה. סנטה!‬
‫כן, כן.‬
‫אני הבא בתור!‬
‫מי זה הטמבל הזה?‬
‫זה סנטה!‬
- ‫- יש איזה אידיוט בתור, זה נורמלי? - סנטה!‬
- ‫- תירגע. - כן.‬
‫זה מגוחך.‬
- ‫- ישימו לב אלינו בגללו! - בטיפולי.‬
- ‫- בבקשה. - תודה, סוזן!‬
- ‫- לאט. - סנטה!‬
‫היי, סנטה. אני רנה.‬
‫אימא שלי נהגה לקרוא לי "בוטן" כדי להזכיר לי את האלרגיה שלי.‬
‫אני שמח לראות אותך!‬
‫מעולם לא פגשתי סנטה כמוך.‬
‫הוא כאן.‬
‫גרג, המטרה עומדת מולך.‬
‫אני רואה אותו.‬
‫ברגע שיבצעו את ההחלפה, אני אסמן, ואתה יכול להתערב.‬
‫ברוגע!‬
‫עם מי אתה מדבר? גם אתה שומע קולות?‬
‫אני גם נותן מתנות. הכנתי אחת בשבילך.‬
‫זה טיטון!‬
‫שלום!‬
- ‫- הוא ביישן. - יש לו ריח של חרא.‬
‫שתוק!‬
‫איש מוזר.‬
‫אני לא יודע למה הוא צועק.‬
‫המסירה בעיצומה.‬
- ‫- חוזר שנית, המסירה בעיצומה. - בטיפולי.‬
‫יש לו אקדח!‬
‫סנטה פורע חוק. תן לי לעזור לך!‬
‫תתרחק מכאן, חתיכת חרא!‬
‫אדיר!‬
- ‫- נראה לך שזה מצחיק, טמבל? - כן.‬
‫זה סנטה!‬
‫כזה מגניב‬
‫ חג מולד הפוך‬
‫למה החלפת אותי בבחור של מחלק הסמים בשביל המשימה החדשה?‬
‫לא הייתה לי ברירה. לקחת חופש בחג המולד‬
- ‫- כדי לראות את הבת שלך. - זאת הבעיה שלי.‬
- ‫- אני זה שמסתנן. - אני אחזור אליך.‬
‫סליחה, אני יודע שמאוחר.‬
‫שכחת משהו?‬
‫המופע של הבת שלך.‬
‫סליחה, משהו צץ ברגע האחרון.‬
‫אתה כזה חמור. הבטחת לה.‬
‫הנה המזוודה שלה. הבובות שלה בתיק, ושמתי‬
- ‫- את ספרי ההיסטוריה שלה... - אני לא יכול לקחת אותה.‬
‫הם זקוקים לי במשימה. מצטער.‬
‫ידעתי.‬
‫יודע מה? אני אסתדר, אבל לשם שינוי, תגיד לה בעצמך.‬
‫נמאס לי לעשות את זה בכל סוף שבוע.‬
‫בסדר.‬
‫מה את רואה?‬
‫סרט לחג המולד.‬
‫סקוטי!‬
‫כן?‬
‫לא ביקשתי שלא תעשה רעש?‬
‫בסדר, פגישה משפחתית. למטה, עכשיו.‬
‫קיבלתי. אני כבר מגיע.‬
- ‫- אימא, אני יכולה לצאת עם החברים? - לא.‬
‫יש לך אימון מחר.‬
‫זו עבודה קשה להיות מחליקה מקצועית.‬
‫אבל אני רוצה להיות מעצבת אופנה!‬
‫זה לא מקצוע.‬
‫רק בגלל שאת לא נעשית מקצוענית והתחתנת עם איזה אפס אחד‬
- ‫- לא אומר שאת יכולה לנהל אותי. - הוא אבא שלך!‬
‫הגג שלי, החוקים שלי.‬
‫רק שבקרוב לא יהיה לנו גג.‬
‫מגן, אני חייבת ל...‬
‫לא, רגע...‬
- ‫- אני צריכה... - אימא...‬
- ‫- אז... - פשוט...‬
‫פשוט בלתי אפשרי לתקשר איתך.‬
‫אני אראה לך שיש לי כישרון.‬
‫מגן...‬
‫אלן.‬
- ‫- פגישה משפחתית? - כן.‬
‫איזה טמבל.‬
‫אל תהיה רשע. הוא אבא נהדר.‬
‫נכון שהיית אמורה להישאר איתי במהלך החגים?‬
‫אל תדאג, שמעתי.‬
‫זה בסדר.‬
- ‫- אני אהיה פה בחג המולד, אני נשבע. - אתה תמיד אומר את זה. אתה אף פעם לא נמצא.‬
‫הפעם זה שונה. אני מבטיח.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, שוב.‬
- ‫- זמן לישון, מותק. מאוחר. - אבל לא נגמר.‬
‫בחייך, את כבר יודעת את זה בעל פה.‬
- ‫- אוהב אותך, מותק. - ביי.‬
‫קח.‬
- ‫- מה זה? - המכתב שלה לסנטה.‬
‫מה היא רוצה?‬
‫שאבא שלה יהיה כמו האבא בסרט.‬
‫הטמבל עם השפם?‬
‫איך היא הגיבה?‬
‫בסדר. היא גדלה. היא מבינה. היא כבר לא ילדה קטנה.‬
‫בדיוק, גרג, אל תגרום לה להתבגר מהר מדי.‬
‫היא רק רוצה שתקדיש לה קצת זמן.‬
‫זה מטופש, אבל בקרוב אתה זה שתתחנן לראות אותה.‬
- ‫- אתה מתכוון לענות? - כן.‬
‫הלו?‬
‫המבצע יתקיים מחר.‬
‫אז תקשיב, המודיע יאסוף אותך מחר בבוקר מהמלון.‬
‫חדר 24. תישן שם הערב.‬
‫אתה הטבח.‬
‫הבחור החדש שמבשל להם את הסמים.‬
‫כשהסמים והבוסית יהיו ביחד, לוקא יאותת, ואנחנו נסתער.‬
‫הבנתי.‬
- ‫- ואל תפשל. - איזה כיף!‬
‫קצת סללום ימינה ואז שמאלה!‬
‫עיניים עצומות!‬
- ‫- העיניים שלכם עצומות? - כן.‬
‫אני יודע שכולכם כועסים כי נצטרך לעזוב את הבית הזה בקרוב,‬
‫אבל אימא ואני בצרות כלכליות רציניות,‬
‫ולא השגנו את 50,000 הדולרים שצריך כדי שיישאר שלנו.‬
‫אבל אבא שלכם הבטיח לכם בית יפהפה.‬
‫ואביכם תמיד מקיים את הבטחותיו.‬
‫אתם יכולים לפקוח את העיניים.‬
‫ובכן?‬
‫אבל, רישאר, אנחנו לא יכולים לחיות כמו צוענים.‬
‫צוענים?‬
‫למה שלא נבקש מסבא? הוא עשיר.‬
‫לא, מגן, את יודעת שאנחנו לא מדברים.‬
‫ומה סנטה קלאוס אמור לעשות? אין ארובה.‬
‫סנטה קלאוס תמיד מוצא דרך.‬
‫כמו צינור פליטה או חור חלודה.‬
‫מהדורת הערב!‬
‫היי, מגן! יופי של ז'קט!‬
‫ערב שקט.‬
‫אפילו אדם חסר בית לא היה גר כאן.‬
‫אליפות החלקה אומנותית לחג המולד 24 בדצמבר‬
- ‫- אלן... - רגע, תראו!‬
‫תסתכלו בפנים.‬
‫"תחרות החלקה זוגית גדולה לחג המולד.‬
‫"המנצח ייקח הביתה את הסכום העצום‬
‫"של 50,000 דולר!"‬
‫בדיוק מה שאנו צריכים כדי להציל את הבית!‬
‫אני חושבת שאלן ורישאר סילסטון ישימו שוב את המחליקיים!‬
‫עכשיו אתם יודעים למה חג המולד הוא החג האהוב עליי.‬
‫תמיד יש נס.‬
‫איזה טמבל מארגן תחרות עם פרס כזה גדול?‬
‫הבעלים של הבית האחרון שאני צריך הם אלופי המדינה לשעבר.‬
‫אם הם יצילו את ביתם, תוכנית הנדל"ן שלי תתמוטט.‬
‫נמכר‬
‫בניית המלון ומתחם הפנאי שלי מתחילה ב-25 בדצמבר...‬
‫אתר הגולף צ'ארם סיטי פתיחה חגיגית‬
‫ואסור שאף אחד יעמוד בדרכי.‬
‫בורק! לך לבקר את המשפחה הזאת.‬
‫ודא שהם לא יירשמו לתחרות הזאת.‬
‫אני לא יכול להסתכן עם משפחת סילסטון.‬
‫רישאר סילסטון?‬
‫אני מכיר אותו. נהגתי להציק לו בבית הספר.‬
‫לאקי בורק נמצא פה כדי לתת תמורה לכסף שלך.‬
‫זהירות צבע טרי‬
‫גברתי.‬
‫רואה, מגן?‬
‫זה לא כל כך קשה, נכון?‬
‫לא!‬
‫את צריכה להשקיע באימונים‬
‫כדי להפוך לאלופה כמו אימך היפהפייה.‬
- ‫- אני רוצה להיות מעצבת אופנה. - מעולה! נמשיך מחר.‬
‫בואי.‬
‫זה אדיב מאוד.‬
‫תודה שאתה מטפל בהרשמה שלי.‬
‫אנחנו אלן ורישאר סילסטון.‬
‫ס-י-ל...‬
‫נכון מאוד, סטון.‬
‫אז סטון בסוף? כמו הבמאי?‬
‫כן, כמו הבמאי.‬
‫אהבתי את העוגות שלך!‬
‫אני כל כך שמח לשמוע את זה. השקעתי את כל כולי בכך.‬
‫הכנתי את העוגה הזו עם הרבה אהבה,‬
‫והעוגה הזאת...‬
‫הלו?‬
- ‫- סילסטון. - כן, זה השם שלי.‬
- ‫- פתאום אתה נשמע מאוד ברור. - סילסטון, מאחוריך.‬
‫אני לא מבין. מאחוריי...‬
‫לא ייאמן!‬
‫חברי הוותיק בורק קנינגהם ג'וניור!‬
- ‫- נהדר כל כך לראות אותך! - באמת?‬
- ‫- מה אתה עושה עכשיו, פרחח זקן? - אני בריון.‬
- ‫- תקשיב לי, רישאר, - זה נהדר.‬
‫אם תשתתף בתחרות הארורה הזאת,‬
‫תקרה לך תאונה קטנה.‬
‫זה כל כך נחמד מצידך לדאוג לבריאותי,‬
- ‫- אבל אני בסדר גמור. - איזה טמבל.‬
‫רישאר, אם תתחרה,‬
‫אבוא לבקר את המשפחה שלך.‬
‫זה כל כך נחמד מצידך!‬
‫אלן תשמח להכיר אותך.‬
- ‫- הילדים... - אני מאיים עליך, חמור.‬
‫אם תתחרה, אני ארדוף אותך‬
- ‫- ואת המשפחה שלך, בסדר? - אתה קרוב מאוד עכשיו.‬
‫זוכר בזמנו,‬
- ‫- כשפגעתי, זה כאב. - זה נכון.‬
‫זה יותר גרוע עכשיו.‬
‫עדיין מהיר כמו תמיד.‬
‫למקרה שאתה עדיין לא מבין...‬
- ‫- בטן נחמדה! - לא, חכה...‬
‫אקדח!‬
‫למה?‬
‫אז אתה בריון אמיתי!‬
‫הנה, לחיי הימים הטובים.‬
‫ואל תנסה להבין...‬
‫אלוהים!‬
‫אוי, לא!‬
‫אל תנסה להבין, פשוט תעשה מה שאני אומר.‬
- ‫- בסדר. - תתרחק ממשטח ההחלקה על הקרח.‬
‫הכול בסדר?‬
- ‫- אל תיתן לאשתך לשכנע אותך. - בורק! בורק!‬
‫אל תסתכל על זה!‬
‫אם תספר למישהו על השיחה הקטנה שלנו,‬
‫אתה מת...‬
- ‫- הנה. - חכה!‬
- ‫- כן. - אתה איש מת!‬
‫קאפיש?‬
‫מובן, בוס.‬
‫אתה יכול להזעיק אמבולנס?‬
- ‫- הטלפון ממש שם. - אבל חתכתי את הקו.‬
‫לאיזה בלגן הכנסתי את עצמי.‬
‫איך אני אספר לאלן?‬
‫אני צריך למצוא פתרון, ומהר.‬
‫קחו את הדברים. הולכים הביתה.‬
- ‫- בסדר. - בסדר.‬
‫אלן...‬
‫רישאר!‬
- ‫- מה קרה לך? - לו רק ידעת, יקירה.‬
‫אנחנו לא יכולים להשתתף בתחרות.‬
- ‫- מה זאת אומרת? - היה בור בכניסה.‬
‫נפלתי לתוכו...‬
‫ועיקמתי את הברך.‬
- ‫- הגורל נגדנו. - מה אנחנו הולכים לעשות?‬
‫אני מצטער על ההפרעה.‬
- ‫- כן, אתה מפריע לנו. - ארמנדו.‬
‫אלן.‬
‫זה לא ענייני,‬
‫אבל שמעתי אתכם מדברים על הבית.‬
- ‫- זה שובר לי את הלב. - תודה, אבל זה אישי.‬
‫עכשיו שרישאר נכה...‬
- ‫- אני לא נכה! - נוכל להשתתף בתחרות ביחד,‬
‫כזוג, את ואני.‬
‫עם הכישרון שלך‬
‫וה...‬
‫טוב, אני לא רוצה להתרברב,‬
‫אבל החינניות שלי.‬
‫אני חושב שאתה רוצה להתרברב.‬
‫רישאר, אתה לא חושב שנהיה זוג טוב?‬
- ‫- רואה? רישאר מסכים. - הנדתי בראשי. זה אומר "לא".‬
‫אבל הפרס הכספי...‬
‫הפרס יהיה שלך. הכסף הוא בשביל הבית.‬
‫אלן, אני לא אכריח אותך.‬
- ‫- את רשאית להחליט. - "מתי"?‬
‫"מתי" מה? מתי התחרות?‬
‫היא ב-24 בדצמבר. יש עלונים בכל מקום.‬
‫הוא לא יודע לקרוא?‬
‫סליחה, אני סתם מתלוצץ.‬
- ‫- אתה תעשה זאת למעננו? - לא!‬
‫הוא לא צריך לעשות את זה! תפסיק! הלו!‬
‫אלן!‬
‫הוא אוהב לגעת, הלטיני הזה.‬
‫הוא הולך לדפוק את אשתך.‬
‫סליחה...‬
- ‫- אולי נוכל להתחיל להתאמן מחר. - כמובן שהם נגנבו, יקירי.‬
‫הם היו ממש שם!‬
‫נגיד שעתיים בבוקר...‬
‫ושעתיים אחר הצהריים.‬
‫היה לנו אותו רעיון!‬
‫איפה המניאק שגנב את הקביים של הבת שלי?‬
‫אשבור את רגליו. איפה הוא?‬
‫בבקשה אל תשתתפי בתחרות עם ארמנדו.‬
‫סנטה קלאוס‬
‫אימא - אני - רישאר‬
‫אתה מקנא?‬
- ‫- זה חדש. - מקנא? זה מגוחך!‬
‫זה לא חשוב, אבל...‬
‫אדיב מאוד מצידו שהוא רוצה לעזור לנו, אבל לא, אנחנו לא משתתפים.‬
‫אנחנו בסכנה גדולה. בבקשה.‬
‫תסביר את עצמך. קודם, אתה משקר על כך שנפצעת,‬
‫עכשיו אתה לא נותן לי להתחרות עם ארמנדו. זה לא הגיוני!‬
- ‫- יש סכנה... - מספיק!‬
‫תספר לי מה קורה,‬
‫אחרת אתה מוזמן ללמוד לקרוא עתידות ולגנוב נחושת,‬
‫ואתה יכול לגור במעונוע של הצוענים לבדך.‬
- ‫- אני הולכת להשתתף בתחרות. - לא, אלן.‬
‫איתך או בלעדיך.‬
‫אסור ל... להשתתף בתחרות, אנחנו בסכנת מוות, כלומר, זה פשוט, אני...‬
‫"אני לא מדברת עם שקרנים".‬
‫חג מולד שמח‬
‫אוי, לא!‬
‫איזה מין פרצוף זה?‬
‫שלום, גרגורי.‬
- ‫- מי אתה? - זה לא ברור?‬
‫אל תתעסק איתי!‬
- ‫- מה זה? - זה מה שאני עושה.‬
- ‫- אני יותר מרק ארובות. - מה אני עושה כאן, לעזאזל?‬
- ‫- המכתב של הבת שלך... - אל תדבר עליה, חתיכת שתיין זקן.‬
‫תציל את המשפחה הזאת ותחזור לעולם שלך.‬
‫לעזאזל עם המשפחה הזאת.‬
‫טיבולין! אני עם לקוח!‬
- ‫- יש בעיה קטנה. - מה עכשיו?‬
- ‫- בעיה קטנה בכישוף. - איך?‬
‫סלחו לי.‬
‫אז לאן שלחת את השני?‬
‫טוב...‬
- ‫- אתה קורא לזה בעיה קטנה? - לא רציתי להדאיג אותך.‬
‫סלחו לי, צ'יפ ודייל, אתם יכולים להגיד לי מה קורה פה?‬
‫אתה ככה קרוב לחזרה לחדר הדואר.‬
- ‫- לא! - כן.‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫הכול בסדר.‬
‫טוב, טיבולין ואני צריכים לזוז.‬
‫עצה קטנה, תעבוד מהר.‬
‫היי, צוענים שכמותכם. עוד לא סיימתי איתכם!‬
‫אוי, לא, זה הבית של הבחור עם השפם.‬
‫לכל הרוחות, זה סיוט.‬
‫סקוטי. סקוטי, אחת, שתיים.‬
‫סקוטי, סקוטי...‬
‫סקוטי, האם שומע?‬
‫סקוטי...‬
‫אחת! אחת, שתיים!‬
‫סקוטי, האם שומע?‬
‫סקוטי, אחת, שתיים, סקוטי!‬
- ‫- סקוטי, סקוטי... - הלו?‬
‫סקוטי! סקוטי, תקשיב!‬
‫זה מטורף! אני לא יודע איפה אני.‬
- ‫- תגיד לאימא, בבקשה. - מי אתה?‬
‫מה? איפה סקוטי? אני רישאר סילסטון.‬
‫מה עשית לבן שלי?‬
‫תקשיב, אם תפגע במישהו במשפחה שלי,‬
- ‫- אני מכיר כמה בחורים קשוחים... - המשפחה שלך לא מעניינת אותי!‬
- ‫- מה? - איפה אתה?‬
‫מה זאת אומרת, איפה אני?‬
‫בואו נירגע! אני לא יודע איפה אני.‬
‫אני באיזה...‬
- ‫- מלון ישן. ואתה? - אני שואל את השאלות.‬
‫לא, אני שואל את השאלות.‬
- ‫- בסדר, תשאל את השאלה הראשונה. - תסתכל על עצמך במראה.‬
- ‫- איך אתה נראה? - טוב, אבל קודם תגיד לי מי אתה.‬
‫אני אסביר אחר כך. אין לנו זמן.‬
‫בסדר. מראה...‬
- ‫- לא, לא, לא... - ובכן?‬
‫אני נראה כמו אסיר!‬
- ‫- לא! קבצן. - זה אני, טמבל אחד.‬
‫התחלפנו בגוף.‬
‫סליחה. אתה לא נאה במיוחד.‬
‫אני מצטער כל כך,‬
‫אני אבוד. אתה יכול להסביר הכול מההתחלה?‬
‫בסדר, אני אנסה, אבל גם לי זה נראה מטורף.‬
‫ראיתי את סנטה קלאוס. הוא החליף את העולמות שלנו.‬
‫סליחה, אבל למה שסנטה קלאוס יטיל כישוף מרושע כל כך‬
‫עליך,‬
- ‫- איזה חסר בית מסכן? - אני לא חסר בית!‬
‫אתה גר במעונוע דוחה!‬
‫אל תדבר ככה על ה... בית שלי!‬
‫יכולתי לבוא לבד. לא היית חייב להיות כאן.‬
‫כן, הייתי חייב. עכשיו תפסיק.‬
- ‫- אתה בוכה, רישאר? - לא, כי זה לא אמיתי.‬
- ‫- אני מנתק. - רישאר...‬
‫הכול מזויף, זה הכול חלום.‬
‫תראו את עץ חג המולד העלוב הזה.‬
‫אבל בדרך כלל, כשאני חולם, הכול מעורפל למדי.‬
‫אני יודע, אוכיח זאת בכך שאחתוך את עצמי.‬
- ‫- רישאר? - חתכתי את עצמי.‬
‫זה אמיתי. אני חוזר,‬
‫זה אמיתי, מי שלא תהיה.‬
‫זה באמת קורה.‬
- ‫- איזה חדר זה? - עשרים וארבע.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫למה אתה מזיע?‬
‫אני לא מזיע, אני פשוט לובש הרבה שכבות.‬
‫מישהו נמצא בדלת.‬
- ‫- לעזאזל. - למה?‬
- ‫- לך לראות מי זה. - אני לא רוצה.‬
‫רישאר, תתאפס על עצמך ולך לראות מי זה.‬
‫אני נע לעבר העינית. אני בעינית.‬
‫יש שם שניים. הם נראים בכושר טוב.‬
‫לאחד הבחורים יש שיער בלונדיני מתולתל, מבט ריק,‬
- ‫- הוא מוצק, ונראה דביל? - טוב,‬
‫זה היה קצת מרושע, אבל כן.‬
- ‫- רישאר, תקשיב. - כן.‬
- ‫- אתה רוצה לחזור הביתה? - כן.‬
‫בהחלט.‬
- ‫- תתחבא, ואל תעשה שום רעש. - רות סוף.‬
- ‫- למה הוא לא עונה? - הוא בטח יצא לקניות.‬
‫אני לא יודע.‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫איפה הוא?‬
- ‫- לא כאן. - ואתה חושב שאני אבטח בך?‬
‫הוא לא כאן. בוא נלך.‬
‫אני מתקשר לליילה.‬
‫מה? בבקשה אל תתקשר אליה.‬
‫מצאתם אותי!‬
‫גרג כאן.‬
‫תהיו מוכנים להיכנס ברגע שלוקא יאותת.‬
‫אנחנו צריכים את ליילה ואת הסמים ביחד, אז אל תמהרו.‬
‫קיבלתי.‬
- ‫- הכול בסדר? - טוב, ואתה?‬
‫הוא נראה בדיוק כמו מוחמד סלאח, לא?‬
- ‫- מטורף. - תסתכל עליו.‬
‫מחסום קטן.‬
‫חכה.‬
‫אני אעזור לך להסתובב.‬
‫זה הדי, זוזו!‬
‫חתיכת אבטחה יש לך.‬
‫כן?‬
- ‫- בוא נלך. - בסדר.‬
- ‫- אז הגענו. בסדר. - מה קורה, חבר'ה?‬
- ‫- יו. - ערב טוב. אה, עדיין אמצע היום.‬
‫חגים לשמחה.‬
‫תיהנו מהאימון.‬
‫מי הבחור הזה?‬
- ‫- מה? - על מה הוא מדבר?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה בטח מכל הסמים שהוא בישל.‬
‫סלחו לי.‬
‫תוכלו להגיד לי לאן אנחנו הולכים?‬
‫בסדר, אז זאת הפתעה.‬
‫זה נחמד.‬
‫מעולה. אז זה נכס בצורת האות אל, והחלק הזה מוביל אל...‬
- ‫- לא כלום. זהו זה. - בסדר, בואו נתחיל.‬
‫ליילה רוצה שהכול יהיה מוכן תוך שעתיים. תתחיל לבשל.‬
‫ליילה, אמרת?‬
‫ליילה? לייליי?‬
‫אה, ליילה! כן!‬
‫לא ביטאת את השם כמו שצריך. מאיפה אתה?‬
‫סליחה, זה לא רלוונטי.‬
‫אז מה ליילה רצתה שאני אבשל?‬
‫מה זאת אומרת...‬
‫את... המומחיות שלך.‬
‫זו הסיבה שהבאנו אותך לכאן, אתה יודע, ה...‬
‫סידרנו את המקום כדי שאתה...‬
‫כן, ה...‬
‫נכון. כמובן.‬
‫הוא צודק. אני אכין את המומחיות שלי.‬
‫המומחיות שלי, שמכינים מכל המוצרים שכאן,‬
‫ואני לא יכול להודות לכם מספיק.‬
‫אז הכול נמצא כאן. שוקולד, מושלם.‬
‫זה חומר חזק. זה... זה שוקולד ישן.‬
‫אני לא אשתמש בו.‬
‫ויש לכם כמה... שוקולדים בצורת גושים?‬
- ‫- סיימת לעבור על המלאי? - סיימתי. בואו נתחיל.‬
‫והתחלנו! אני רק צריך לשטוף את הידיים.‬
- ‫- השירותים שם. - תודה. נחתכתי.‬
‫זה כואב מאוד! בסדר.‬
‫סליחה. זה יעבור.‬
‫אתה בטוח בבחור שלך?‬
- ‫- הלו? אתה שומע אותי? - הלו.‬
- ‫- כן, הלו. - איפה אתה?‬
- ‫- אני במקום שלהם. - למה הלכת אחריהם?‬
‫אני לא...‬
‫אתה משוגע? התחבאתי. הם מצאו אותי.‬
‫הם הביאו אותי לכאן, איפה שזה לא יהיה, וביקשו ממני לבשל.‬
- ‫- אתה שף? - תרוויח זמן.‬
‫תבשל מה שהם רוצים. אל תמשוך תשומת לב, אל תדבר.‬
- ‫- אני צריך לחזור. - בסדר.‬
- ‫- איך אוכל לעזור למשפחה שלך? - התחרות.‬
‫אל תיתן לאלן ולארמנדו להחליק ביחד.‬
- ‫- זה עניין של חיים או מוות. - ארמנדו שהולך לדפוק את אשתך?‬
‫סליחה?‬
- ‫- איפה אמצא אותו? - במשטח ההחלקה.‬
‫בבקשה, תבטיח לי שתלך לשם.‬
- ‫- כן. - שבועת צופים?‬
‫שבועת צופים.‬
‫לא, אתה לא אומר את זה כאילו שאתה מתכוון לזה.‬
‫בבקשה.‬
- ‫- שבועת צופים. - עדיין נשמע לא כן.‬
- ‫- תשתדל יותר. - שתוק!‬
‫שתוק אתה!‬
- ‫- תזדרז! - סיימתי.‬
‫זה היה חתך קטן, לא משהו רציני.‬
‫רבותיי, אם אתם רוצים את המומחיות שלי, אז אותה תקבלו.‬
‫כבר יש לנו קמח, איכות מעולה, ממה שזה נראה.‬
‫השוקולד, לא ממש.‬
‫אבל כדי להכין את עוגיות הזנגביל הטעימות בקונטיקט, אני אצטרך עוד.‬
‫מה?‬
‫אני צריך עוד מצרכים, לא יודע.‬
‫איפה אתם שומרים את כלי הבישול שלכם?‬
- ‫- אני באמת חושב שאלה הסמים... - מספיק עם זה!‬
‫מה זה?‬
- ‫- כן. סליחה. - מה אתה צריך?‬
- ‫- הרבה דברים. - תראה, תכין לנו רשימה.‬
- ‫- כן. - תן אותה ללוקא. הבנת?‬
- ‫- הבנתי. - אני אחזור בעוד שעתיים.‬
‫טוב מאוד.‬
- ‫- אתה חושב שהוא מחבב אותי? - במה אתה משחק?‬
‫אתה רוצה שיתפסו אותנו בגלל הקשקושים שלך?‬
‫אנחנו עובדים ביחד?‬
‫לא. בסדר, אז...‬
‫יש לנו עבודה לעשות. יש לנו הרבה על הראש.‬
‫קדימה!‬
‫שלוש, ארבע, פלמנקו מרובע, חמש, שש, לשבור את מפרק כף היד.‬
‫זה נהדר. ספרדי מאוד.‬
‫עכשיו, תזיזי את המותניים.‬
- ‫- קדימה. - ארמנדו!‬
- ‫- ידייך צריכות להיות יותר למעלה. - סליחה.‬
‫תזיזי את המותניים אם את רוצה לשמור על הבית.‬
- ‫- יותר למטה. - סליחה.‬
‫יש בנות זוג שאומרות כן, אחרות לא, אחרות אולי.‬
- ‫- פעם אחת חשבתי ש"לא" היה "כן". - פפיטו, לך מכאן.‬
‫רישאר?‬
‫תראי מה זה. הוא נרפא.‬
‫אל תאלץ אותי לבוא לשם.‬
‫מה זה, רישאר? אתה רוצה להתגרות בי?‬
‫אתה רוצה להתגרות בי?‬
‫מה לא בסדר איתך?‬
‫אז בוא, אם אתה מספיק גבר!‬
‫אני אכסח לך את הצורה, זורו.‬
‫לא, רישאר, פשוט תעזוב.‬
‫הוא נפל כמו אבן.‬
- ‫- הוא לא יכול ללכת? - ארמנדו, מעולם לא ראיתי אותך ככה.‬
- ‫- אני סתם מתבדח. - אתה בסדר?‬
‫רישאר, אתה לא יודע עם מי אתה מתעסק.‬
‫נהגתי לעשות קיקבוקסינג ספרדי!‬
‫אתה מדבר כאן אל ארמנדו קוסטה נוצ'ס דה לה טריגו.‬
‫אז...‬
‫אתה לא יודע מאיפה זה יגיע. אולי מזאת? אולי מזאת?‬
‫אחת מהן תתחיל משהו?‬
‫קדימה!‬
‫הבחירה שלך. ימין או שמאל?‬
‫הוא לא ציפה לזה! היי, זה...‬
‫תתחפף מכאן, ליצן,‬
‫לפני שאכעס באמת.‬
‫לא היית צריך לעשות את זה!‬
‫השפלת אותי כמו חיית קרקס.‬
‫כמו פפינו, קוף הקרקס הקטן בסנטיאגו, צ'ילה.‬
‫האדון שלו הכריח אותו לצעוד‬
‫על גחלים חמות, ולשרוף את כריות כפות ידיו ורגליו הקטנות.‬
‫אבל אני,‬
‫אני לא פפינו. לא, לא!‬
‫אני לא פפינו! לא היית צריך לעשות את זה!‬
‫רישאר!‬
‫אלן, מעולם לא חשבתי שאהיה אלים מול אישה,‬
‫אבל זה...‬
‫זה הזמן להילחם!‬
‫בקושי נגעתי בך. האף שלך מפלסטיק?‬
‫אל תיגע בי!‬
- ‫- בעלך חולה! חולה! - אני מצטערת.‬
‫אני לא אשתתף בתחרות איתך.‬
‫אל תיגעי בי! את לא שווה את זה.‬
‫לא, ארמנדו מיגל.‬
‫הוא סתם עושה הרבה רעש, כאילו שבעטתי לו בביצים.‬
‫בוצע. אין תחרות בשבילי.‬
‫מה עשית?‬
‫אז הכיתי אותו קצת.‬
‫אולי הגזמתי קצת. מצטער.‬
‫חשבתי שרצית להציל את הבית, אבל הרסת הכול.‬
‫אני לא רוצה לראות אותך יותר לעולם.‬
‫כל העניין הזה מתחיל להטריד אותי.‬
‫טוב, בסדר...‬
‫מה עכשיו?‬
- ‫- קנית הכול? - כמעט.‬
- ‫- לא מצאתי אגוז מוסקט. הבאתי קינמון. - זה לא אותו הדבר!‬
- ‫- אלה תבלינים שונים לגמרי! - אותו הצבע.‬
‫זה עניין של טעם, לא של צבע!‬
‫קניתי את השאר, ביצים,‬
- ‫- סוכר, קמח... - טוב, גם זה משהו.‬
‫קניתי את זה, אבל אני לא יודע למה.‬
‫בשביל מי זה?‬
‫מה?‬
- ‫- הנה. - איך הולך?‬
‫טוב.‬
- ‫- אתה בסדר? - אני בסדר, כן.‬
‫נהדר.‬
- ‫- אתה בטוח? - כן!‬
‫אני מרגיש מרוצה מעצמי, וזה נדיר.‬
‫זה חם. זה יהיה מוכן בעוד 15 דקות.‬
‫תירגע! כן.‬
‫זה חם! איך הולך לך?‬
- ‫- תן לי נשיקה. - לא.‬
‫נשיקה! הכול טוב.‬
‫אני חושב שהיא תשמח. אנחנו הולכים לראות את לייליי, נכון?‬
‫בסדר.‬
‫ערב טוב!‬
‫מה קורה, בחורים?‬
‫שלום, רבותיי.‬
‫זו הציפור שחוזרת על דברים.‬
- ‫- תוכי. - נכון מאוד.‬
‫צריך להיזהר במה שאומרים לידה‬
‫כי אם היא שומעת סוד, היא תספר אותו לרעיה.‬
‫תגידי "תוכי".‬
‫"תוכי!"‬
‫שלום.‬
- ‫- זאת ליילה. - אני מבין.‬
‫קודם כול,‬
‫שלום, לייליי. נעים מאוד להכיר אותך.‬
- ‫- תמשיך. - אז...‬
‫זה בשבילך.‬
‫זה לא היה קל.‬
‫אני מקווה שתאהבי את זה. תוכלי...‬
‫תוכלי רק...‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫זהירות! זה יהיה חבל!‬
‫הנה.‬
‫אל תדאגי, אני אטפל בזה.‬
‫עשיתי כמיטב יכולתי. המראה אינו מושלם,‬
‫אבל זה אכיל, לייליי.‬
‫בסדר, אז...‬
‫הנה.‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫סליחה?‬
‫רק רגע, התאמצתי מאוד בשביל זה,‬
- ‫- אז תטעמי לפני שאת שופטת. - מי רוצה לטעום?‬
- ‫- ברהים. - כן.‬
‫תודה, אדוני.‬
- ‫- בואו נתחיל בטעימות. - אלה הסמים.‬
‫בחרתי כנושא שלי, "טיול משפחתי אחרי בית הספר".‬
‫אתה רואה כאן את האבא,‬
‫שהוא גדול יותר מהאימא.‬
‫לא שאני אומר שאבות הם בהכרח גדולים יותר.‬
‫כלומר...‬
‫בדרך כלל, הם נוטים להיות גדולים יותר,‬
‫אבל בעל יכול להיות קטן יותר. אני לא מכיר את הבעל שלה.‬
‫בכל אופן, גם זה עובד.‬
‫הכנתי ילד באותו הגודל של האימא‬
‫כי רציתי להכין את העוגיות באותו הגודל.‬
‫אני לא רוצה שמי שיקבל את עוגיית הילד‬
‫יתלונן, "אני קיבלתי את הקטנה!"‬
‫אז זה נער‬
‫שההורים שלו אוספים אותו אחרי בית הספר.‬
‫הנער מתבייש.‬
‫לא כל ילד אוהב שההורים שלו אוספים אותו.‬
‫הם אוספים אותו לטיול בסוף השבוע.‬
‫המלשן צאו לדרך!‬
‫בסדר, חבר'ה, צאו לדרך.‬
‫כי המשפחה הזאת עשירה,‬
‫כמו שאתם רואים, הוספתי כמה תכשיטים.‬
‫לאימא יש הרבה תכשיטים, כי נשים אוהבות...‬
‫לך בעצמך יש שרשרת, אז זה נושא מתאים.‬
- ‫- ו... - פשוט תטעם, ברהים, לעזאזל!‬
‫אני אטעם את הבן.‬
‫קודם כול, הגשה נחמדה. ביצוע טוב בהחלט.‬
- ‫- אבל אנחנו לא יודעים על מה הוא מסתכל. - מה?‬
‫הוא באמצע, אז הוא מסתכל גם על אימא וגם על אבא.‬
‫אז אימא בצד שמאל ואבא מעליו?‬
‫לא, אבא גבוה יותר, לכן הוא מסתכל ככה למעלה.‬
‫אם לא אכפת לך שאומר זאת, הייתי משתמש באגוז מוסקט, לא בקינמון.‬
‫זה מטורף! זה מה שהיה לי‬
- ‫- ברשימה שלי, אז... - אבל לא היה.‬
‫נכון. כל הכבוד!‬
‫פריך.‬
- ‫- אתה מרגיש את טעם בצק הסוכר? - אני מרגיש.‬
‫רק בגלל שאמרתי, או שאתה מרגיש בטעם?‬
- ‫- לא, הרגשתי בטעם. - כמובן. זה לא קל.‬
‫אתה בסדר?‬
- ‫- זה נהדר! - כן?‬
‫אני אף פעם לא מפספס.‬
‫כן! זה מה שזה עשה גם לי.‬
- ‫- קדימה! - הדי.‬
- ‫- תירגע. - כולם לטעום!‬
‫משטרה! על הרצפה!‬
‫היי, תראו, גמדים!‬
- ‫- משטרה! על הרצפה! - ידיים!‬
- ‫- על הרצפה! - ידיים!‬
- ‫- אנחנו בסך הכול רקדנו! - לא לזוז!‬
- ‫- מה עשינו? - אלפא, תחפש.‬
‫אלפא, תחפש!‬
‫לא מצאנו כלום.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אני לא יודע.‬
‫בסדר, סליחה על ההפרעה. קיבלנו מידע שגוי.‬
‫רבותיי, בואו נלך.‬
‫שיהיה יום טוב!‬
‫מארק, אני לא יודע מה הוא עושה, אבל בוא נהיה מוכנים לחזור, בסדר?‬
‫ליילה, לעזאזל איתך. אמרתי לך לא לעבוד עם זרים.‬
- ‫- השם הוא לא "לייליי"? - שתוק.‬
- ‫- בסדר. - לוקא.‬
- ‫- תודה בזה, אתה חפרפרת. - עזוב אותי.‬
‫עזוב. אם הוא היה שוטר, הוא היה מחביא את זה?‬
‫זה בעוגיות. הכלב לא מצא כלום.‬
- ‫- זאת לא אשמתי. - הוא צודק.‬
- ‫- מה? - צבת.‬
- ‫- לא. רגע, ליילה. - אכזבת אותי, הדי.‬
‫אתה מכיר את החוקים.‬
‫את לא יכולה לחרוג מהכלל?‬
‫רק כדי להבהיר, אחת ולתמיד,‬
‫השם הוא ליי ליי או לאייליי?‬
‫אתה משהו מיוחד.‬
‫תודה. נחמד מצידך להגיד.‬
‫למה הכלבים לא נגעו בעוגיות?‬
‫טוב, זו שיטה שלמדתי מאדי.‬
- ‫- מהדי? - לא, לא מהדי.‬
‫לא מהדי שלך, מאדי אחר.‬
‫הוא היה גולדן רטריבר.‬
‫הוא נהג לאכול כל מה שראה.‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫כלב טוב כל כך, אבל הוא אכל הכול.‬
‫לעולם לא תנחשי מה היה הכינוי שלו.‬
‫את יודעת איך קראנו לו? קדימה, תנחשי!‬
‫אדי חמדני!‬
‫אז הוספתי חומר דוחה,‬
‫תוסף מזון.‬
‫שמתי אותו בביסקוויטים לכלבים שלו.‬
‫ואז הוא התחיל לרדת במשקל, כי הוא הפסיק לאכול...‬
‫ואז הוא מת.‬
‫הוא מת תוך שבוע.‬
‫אתה מצטרף לצוות שלנו.‬
- ‫- בסדר. - ברוך הבא.‬
‫תודה.‬
‫סליחה!‬
‫נשיקה?‬
‫סליחה, חשבתי שזו הייתה דרך ל...‬
‫סליחה.‬
‫תחייך, הדי.‬
‫עכשיו, תן לי נשיקה.‬
‫זהו זה.‬
‫החבר שלך לא נראה טוב כל כך.‬
‫מה? המשטרה לא מצאה כלום?‬
‫כמו מה? הכנו עוגיות.‬
- ‫- אתה צוחק עליי. - הם מרוצים ממני.‬
‫הם ביצעו הזמנה גדולה. "תודה" יכולה להיות נחמדה.‬
‫זה סיוט.‬
‫איך הולך לך?‬
‫ברנרדו לא ישתתף בתחרות.‬
- ‫- זה נהדר! - יש עוד.‬
‫אשתך...‬
- ‫- היא רוצה לעזוב אותך. - לא ייתכן.‬
- ‫- כן. - לא.‬
- ‫- אני מבטיח לך שהיא רוצה. - למה?‬
‫משהו בקשר לבית.‬
‫רישאר?‬
‫רישאר, אתה בוכה?‬
‫קשה להכיל את כל זה ביום אחד.‬
‫תציל את הבית.‬
‫בבקשה.‬
‫מה אני אעשה? לא אשתתף בתחרות המטופשת.‬
‫נכון מאוד, אתה לא תשתתף בתחרות.‬
‫החלקה אומנותית יכולה להיות חסרת רחמים.‬
‫שמעת פעם על טוניה הרדינג?‬
- ‫- לא אכפת לי! רק תגיד לי מה לעשות! - לך לפגוש את ז'ורז',‬
‫אבא של אלן. היא שונאת אותו.‬
‫תתחנן בפניו שייתן לך את הכסף. אסור שאלן תדע.‬
‫אחרת היא בהחלט תעזוב אותי.‬
‫אם הוא יסכים, אתה תציל את המשפחה שלי.‬
‫זה כל מה שאני צריך לעשות?‬
‫זה לא יהיה קל. אני לא האדם האהוב עליו.‬
‫זה לא מפתיע.‬
‫זה הולך ככה.‬
‫ז'ורז' היה מאמן ההחלקה שלנו.‬
‫כשהוא גילה שאנחנו עומדים להתחתן, היה לנו ריב גדול.‬
‫הוא איש קשה.‬
‫מספיק עם סיפורי הריקודים!‬
- ‫- נכון, סליחה. - איפה אני יכול למצוא אותו?‬
‫זה קל. כשתצא מהבית...‬
‫הו, כן, הזקן עשיר כקורח.‬
‫ז'ורז'?‬
‫רישאר סילסטון.‬
‫אם הראית את הפרצוף שלך כאן, אתה כנראה בצרות צרורות.‬
‫אין לך מושג.‬
- ‫- מה זה? - כנראה זאב.‬
‫טמנתי כמה מלכודות כדי להגן על הבקר.‬
- ‫- תיכנס. - בית גדול לאיש כזה קטן.‬
- ‫- לך לעזאזל. - התחלנו על רגל ימין.‬
‫אם מישהו היה אומר לי שרישאר סילסטון ישתה איתי ויסקי...‬
‫שים לב איפה אתה צועד. המקום הישן הזה מתפרק.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫שיחות של גבר אל גבר מתנהלות תמיד ליד האח.‬
‫שב.‬
- ‫- מה אתה רוצה? - אני צריך כסף כדי להציל את הבית.‬
‫ידעתי.‬
‫עשרים שנה, אפילו לא שיחת טלפון,‬
‫ועכשיו אתה מתחנן לחופן של דולרים.‬
‫אמרתי לבת שלי שהיא הימרה על הסוס הלא נכון.‬
‫אם הייתי רואה אותך רועה על אדמתי, הייתי יורה בך.‬
‫טוב, מספיק. כן או לא?‬
‫אין לך כבוד. אתה אפילו לא תילחם למען המשפחה שלך.‬
‫אתה מעדיף לבוא לכאן ולהתרפס מאשר להרוויח את הכסף בעצמך.‬
- ‫- כלומר? - אני יודע על התחרות.‬
- ‫- למה שלא תשתתף? - אני לא מחליק. זה מטופש.‬
‫פחדן.‬
‫חמדן.‬
‫מפסידן.‬
- ‫- חמור. - עכשיו אתה מתחיל לעצבן אותי.‬
‫פשוט תן לי את הכסף כדי שאוכל ללכת מכאן.‬
‫קדימה, תרביץ לי!‬
‫אני לא אתן לך אגורה!‬
- ‫- לעזאזל! - אני מעדיף למות מאשר לתת לך משהו!‬
‫אם אתה רוצה את הבית בחזרה, יש רק פתרון אחד.‬
‫תחזור למחליקיים שלך. אני אעזור לך.‬
- ‫- אני לא יכול ללמוד להחליק תוך יומיים. - שטויות. לא שוכחים לעולם.‬
‫זה רעיון מטופש.‬
‫מה זה הרעש הזה?‬
- ‫- סילסטון, אתה איש מת. - מי אתה?‬
- ‫- מה אתה עושה כאן? - שתוק, ווילו.‬
‫מלכודות מטופשות! אתה הולך לשלם על זה. אין אפילו זאבים בסביבה!‬
‫סילסטון, הזהרתי אותך שלא להתחיל להחליק שוב.‬
‫צא מהבית שלי! עכשיו!‬
‫אתה תעזוב ראשון, בארון.‬
‫אני הולך ללמד אותך ריקוד אירי‬
‫שנקרא הטנגו הארגנטינאי.‬
‫אדוני, תוכל לתת לי את האקדח שלי?‬
- ‫- אני הולך לאבד את זה. - אם אתה מתכוון לרגל שלך, אז כן.‬
‫אני יודע שבאתי כדי לאיים עליך,‬
‫אבל תוכל לשים קרח...‬
‫על הנעל שלי...‬
‫ולא להשתתף בתחרות?‬
‫תוכל להזעיק לי...‬
‫אמבולנס?‬
‫אתה בטוח שיומיים יספיקו?‬
‫כן.‬
‫בסדר, בוא נעשה את זה.‬
- ‫- על מה אתה מסתכל? - כלום.‬
‫בוא נלך.‬
‫אתה הולך לבשל כאן. נשיג לך את הציוד.‬
‫אתה תכשיר את הבחורים.‬
‫יש לך 24 שעות.‬
‫בסדר.‬
‫אז הכשרה וייצור.‬
- ‫- כמה יחידות? - חמש עשרה אלף.‬
- ‫- מה... חמש עשרה אלף? - חסר לך משהו?‬
‫זמן! אני צריך לפחות עוד יום‬
‫רק כדי להכשיר אנשים.‬
- ‫- יש לך 24 שעות. - בסדר, 24 שעות. הולך.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫תנו לו כל מה שהוא רוצה.‬
- ‫- בתנאים הטובים ביותר שיכולים להיות. - בסדר.‬
‫אתה צריך משהו?‬
- ‫- אפשר להיות כן לחלוטין? - בטח.‬
‫את המשפחה שלי.‬
- ‫- בייחוד בחגים. - זה נורמלי.‬
‫תודה, כי אני מרגיש שאף אחד לא מבין באמת.‬
- ‫- ילדים? - כן.‬
‫אני מבין. אני אוהב לקחת אותם ליריד.‬
- ‫- אני אוהב החלקה על הקרח. - משחקים, רכבות הרים.‬
‫משחקים הם יותר הקטע שלנו. הם מפחדים מרכבות הרים.‬
- ‫- אבל לא כל הילדים. - באמת? הגדולים שלך...‬
- ‫- כמה יש לך? - כמה מה?‬
- ‫- ילדים. - אה, אין לי.‬
‫מה?‬
- ‫- אתה לוקח את האחיינים שלך? - לא, הילדים כבר נמצאים שם.‬
- ‫- אבל אמרת שאתה לוקח אותם... - ליריד.‬
- ‫- אז אתה מביא אותם מאיפשהו. - ממשטח ההחלקה על הקרח.‬
‫וואו! בסדר...‬
- ‫- טוב לדבר איתך. - כן, תודה. גם איתך.‬
- ‫- אתה לא הולך? - לא, למה?‬
‫הילדים שלי...‬
‫כן, הילדים.‬
- ‫- כן, הילדים שלי. - זה נורמלי.‬
‫אני לוקח אותם ליריד. חלקם מפחדים, אחרים לא.‬
- ‫- כן. - לפעמים גם להחלקה על הקרח.‬
‫כן.‬
‫מה השעה?‬
‫וואו! בסדר...‬
- ‫- טוב לדבר איתך. - אין בעיה.‬
‫נבדוק מאוחר יותר עם המשקיעים האסייתים ואלה מניו מקסיקו.‬
‫אולימפיאדת החורף‬
‫אני אראה אותך באימון הגולף הלילי מאוחר יותר, אדואר. אין לי זמן עכשיו.‬
‫יקירתי.‬
‫סליחה, בעיות בעבודה. משהו שלעולם לא תצטרכי לחוות.‬
‫מסתבר שמישהו בדלת.‬
‫פתוח.‬
‫אלוהים אדירים, בורק, מה אתה עושה על הסקייטבורד הזה?‬
‫מר נייסקוקס,‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי, אבל יש לי חדשות נוראיות.‬
‫סילסטון הולך להשתתף בתחרות.‬
‫איך זה ייתכן? היית אמור לשכנע אותו לא לעשות את זה!‬
- ‫- הוא עשה לך את זה? - סילסטון? לא.‬
‫זה היה בור. האמבולנס נאלץ לסטות.‬
‫הוא נכנס לתעלה, ומהתנופה התגלגלתי במורד גבעה.‬
‫היו שם שועלים שחשבו שאני זבל...‬
- ‫- הם רצו לאכול אותי. - מספיק. זה מספיק.‬
‫אם הבנתי אותך נכון, אני אצטרך להתמודד עם הדברים בעצמי שוב.‬
‫לבדי.‬
‫טוב, אולי עם קצת עזרה.‬
‫אוקסנה, הגיע הזמן שתצטרפי לריקוד.‬
‫אני לא רוקדת. אני מחליקה.‬
‫לו רק ידעת כמה את צודקת.‬
‫זה גרוע ממה שחשבתי.‬
‫בסדר, אנחנו מתחילים מאפס.‬
‫עלית במשקל, כמו פרה לפני השחיטה.‬
‫פעם היית בינוני, עכשיו אתה פשוט נורא.‬
‫זה לא מפתיע אותי. מעכשיו והלאה,‬
‫אנחנו הולכים לאכול, לישון, ולחרבן החלקה על הקרח.‬
‫אתה הולך לעשות דברים שלא עשית בעבר.‬
- ‫- רד על הברכיים ותעצום עיניים. - סליחה?‬
‫על מה אתה מדבר, לאקי לוק?‬
- ‫- אני לא עושה את זה. אף פעם. - בסדר, אז סיימנו.‬
‫טוב, אל תתעצבן כל כך.‬
- ‫- היי! - קדימה, בוא נתחיל לעבוד.‬
‫רגע, למה אני לא יכול להוריד את זה?‬
‫היי, איש קטן, מה...‬
‫אני משתמש בזה על בעלי חיים כשהם בורחים.‬
‫כלב טוב!‬
‫קדימה, בוא נתחיל לעבוד.‬
- ‫- אין לנו הרבה זמן. - חתיכת ממזר.‬
‫אז זה כסף ואז זהב, נכון?‬
‫זה הסדר.‬
- ‫- זה אדיר, בנאדם. - למה דווקא אתה שם את הכוכב?‬
- ‫- תרגיע. זה בסך הכול כוכב. - מה אמרת?‬
‫לא, לא, לא! שוקולד הולך לאזור השוקולד.‬
- ‫- במה אתה משחק? - מה?‬
‫סוודרים של חג המולד, מתנות?‬
‫סליחה שאני רוצה להכין עוגיות לחג המולד באווירה נעימה!‬
‫אל תעשה לי פרצוף כזה. ותשנה את הגישה.‬
‫העולם הפנימי שלך יוצר...‬
- ‫- כדאי שתבדוק את עצמך! - תתרחק, בנאדם!‬
‫לא, לא! תעזוב אותו!‬
‫תעזוב אותו!‬
‫נכון מאוד. לא במטבח שלי.‬
- ‫- הוא התחיל. - לא אכפת לי מי התחיל.‬
‫אדלייד!‬
- ‫- השם הוא אבדוללה. - מה אמרתי?‬
‫אדלייד.‬
‫עם י'? זה לא משנה.‬
- ‫- קדימה! צנצנת הקללות. - לא!‬
- ‫- צנצנת הקללות. - אמרתי "אימא שלך",‬
- ‫- לא "שתזדיין" אימא שלך. - אתה לעולם לא מפסיק!‬
‫בואו נחתוך את כבל התוקפנות! נחתוך אותו!‬
‫הוא נחתך.‬
- ‫- אמיטי, גם אתה. - השם הוא אמידו.‬
‫שיהיה. קדימה.‬
‫בסדר!‬
‫רבותיי, יש לנו 24 שעות. תתחילו לבשל!‬
‫קדימה, עצלן אחד!‬
‫אתה לא מנסה בכלל!‬
‫נו, מהר יותר, חמור!‬
‫לא ייאמן.‬
‫זוז! קדימה!‬
‫לעזאזל!‬
- ‫- מה קרה, אחי? - אני בסדר.‬
‫למען האמת, אני לא.‬
- ‫- אין לי מצב רוח לכיף. - למה לא?‬
‫אשתי עוזבת אותי.‬
‫אני מצטער, לא ידעתי.‬
‫לו רק המשפחה שלי הייתה יכולה לראות כל מה שהשגתי איתך,‬
‫הם היו גאים כל כך.‬
‫אני לא בטוח שזה יעזור. אולי תשמור את זה לעצמך?‬
- ‫- כן. - לא.‬
‫גם אתה צריך להיות גאה בעצמך.‬
- ‫- אתה מוכשר מאוד. - תודה.‬
- ‫- כדאי לך להמשיך אחרי שנסיים כאן. - באמת?‬
- ‫- בהחלט. - אני נהנה מזה מאוד.‬
- ‫- מצאת את הייעוד שלך. - תודה.‬
‫קיבלת הכשרה, נכון?‬
‫עברתי ב"בריוש דורה" במשך זמן מה.‬
‫תמיד יודעים כשמישהו עבד במקום על רמה.‬
- ‫- זאת יותר חנות כריכים. - יוקרתית.‬
- ‫- יקר שם. ארבעה אירו לכריך. - נכון.‬
‫טוב, תמשיך ככה.‬
‫תסתכל לשם.‬
‫מה?‬
‫זה בשבילך, כדי להגיד תודה.‬
‫נהניתי מהחוויה הזאת...‬
‫של הבישול.‬
- ‫- זה היה יותר מזה. - גם בשבילי.‬
‫סמל לידידות בינינו.‬
‫אני לא מאמין!‬
‫איך ידעת? לא ייאמן!‬
‫תיק ללילה.‬
- ‫- מה? - נהדר!‬
‫זה יהיה מושלם לקטיפת פטריות בסתיו.‬
- ‫- פטריות, כן. - כן.‬
- ‫- תודה. - תרגיש את זה.‬
- ‫- זה לא עור. - נכון, זה לא עור.‬
‫זה חיקוי עור!‬
‫אין סיכוי.‬
- ‫- מאה אחוז. - לא ייאמן.‬
- ‫- איש המכירות אמר כך. - זה בטח עלה הון.‬
‫סליחה.‬
‫תודה...‬
- ‫- תמצצו אחד לשני כבר וזהו! - אל תהיה מגוחך!‬
- ‫- צנצנת הקללות! - לא קיללתי בכלל!‬
- ‫- שתוק! "צנצנת", הוא אמר. - שניכם!‬
- ‫- אני? - צנצנת.‬
‫מספיק!‬
‫"תמצצו אחד לשני..."‬
- ‫- לא! - לא! נכון, לא!‬
- ‫- לא! - גם אני אמרתי שלא!‬
- ‫- אין מצב. - אמרתי לא.‬
- ‫- לא. - כן.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫מה זה, קרקס?‬
‫קדימה, תחזרו לעבודה.‬
‫הדי.‬
‫רגע, רגע.‬
‫רציתי לברך אתכם על העבודה הקשה שלכם.‬
‫במיוחד אותך.‬
‫אותי?‬
‫טוב, תודה...‬
‫אני מדמיין לעצמי שמחמאות ממך הן די נדירות.‬
‫התחלנו בבדיקת המוצר.‬
‫התוצאות עלו על כל הציפיות שלנו.‬
‫זה... כן! זה בגלל הצוות.‬
‫אני צריך להודות להם. אמיטי, אדלייד, יוסטון...‬
- ‫- זה "יוסף". - מה זה?‬
- ‫- יוסף. - יוסף. יוסף.‬
‫כולם! כולנו עבדנו ביחד.‬
‫הצלחתם ליצור את הסם הממכר ביותר שראיתי אי פעם.‬
‫מה?‬
‫משטרה! על הרצפה!‬
‫כמו מה? הכנו עוגיות.‬
‫החבר שלך לא נראה טוב כל כך.‬
‫אנחנו... אנחנו לא מוכרים סמים, נכון?‬
‫אתה גאון אמיתי.‬
‫ילדים אוהבים את מה שיצרת.‬
‫לא. לא ילדים, בבקשה. לא בערב חג המולד.‬
‫אני לא אוהבת את חג המולד.‬
‫ליילה...‬
‫כן. כמובן.‬
‫יוסף.‬
‫ג'ינג'י.‬
‫סוודר גדול.‬
‫פלפלי צ'ילי קטנים.‬
‫או גרביים קטנים?‬
‫מה הדברים האלה?‬
‫אפרו.‬
‫הייתם כמו המשפחה שלי.‬
‫כמו הילדים שלי.‬
‫איך יכולתם לעשות לי את זה? אני מרגיש...‬
‫אוי, לא!‬
‫אני צריך קצת אוויר.‬
‫תן לו ללכת. הוא זקוק לקצת אוויר. אשתו עוזבת אותו.‬
‫בן זונה. אתה שומע אותי?‬
‫השתמשת בי כדי לבשל סמים!‬
‫עכשיו הם יתנו אותם למשפחות, לילדים!‬
‫הכול באשמך!‬
‫שיתוף הפעולה הזה הסתיים.‬
- ‫- רישאר. - הוא הסתיים. להתראות.‬
‫אתה חושב שאני אוהב להחליק על הקרח?‬
- ‫- הסתיים. - רישאר.‬
‫רישאר...‬
‫אני אהיה כאן בחג המולד, אני נשבע.‬
‫אתה תמיד אומר את זה. אתה אף פעם לא נמצא.‬
‫ובכן, האידיוט חזר.‬
‫רצית לראות אותי?‬
- ‫- איך הולך? - כמעט סיימנו.‬
‫אז תיפטר מהמטרד. אנחנו לא צריכים אותו יותר.‬
‫בסדר.‬
‫תשאיר אותם בזוגות, ותיזהר.‬
‫כמה נשארו?‬
- ‫- איפה הוא? - הלך לשאוף קצת אוויר.‬
- ‫- מתי? - לפני 15 דקות בערך.‬
‫הלו?‬
‫הטבח ברח.‬
‫הוא לא יכול היה ללכת רחוק. תמצא ותביא אותו.‬
‫אתה מפלצת, מפלצת נוראית!‬
‫בישלת סמים לילדים!‬
‫לילדים.‬
‫מה?‬
- ‫- לא יודעת. - מייקל ג'קסון!‬
- ‫- לא, מפלצת. - פרנקנשטיין!‬
‫צ'רלי צ'פלין!‬
‫סנטה קלאוס מתחבא בשיחים.‬
‫שם.‬
‫לעזאזל, עוד סנטה שעושה לעצמו ביד.‬
- ‫- איזה חרא. - בוא נלך.‬
‫לא! לא, תישארו...‬
‫לא... לא, לא, לא!‬
‫לא! היי!‬
‫את יודעת, מוניקה,‬
‫זאת הייתה הרגשה נפלאה להיות בזרועותייך.‬
‫זה היה קסם.‬
‫את אוהבת שירה, נכון, ילדה שובבה? גם אני.‬
- ‫- קח, ארמנדו. - לא!‬
‫מוניקה, לא בגלל זה אני עושה את זה.‬
‫טוב, אולי קצת.‬
- ‫- אפשר נשיקה? - לא, בלי נשיקות.‬
- ‫- נו! - אני...‬
‫אני חושב שיש בעיה חשמלית.‬
- ‫- ארמנדו, תיכנס. - מר נייסקוקס.‬
‫יש לי הצעה בשבילך.‬
‫מה אתה הולך לעשות לי? מה עשיתי?‬
‫לא, זה אני!‬
‫זה בוטן, העוזר שלך.‬
‫מהקניון.‬
‫נכון.‬
- ‫- בסדר. - חשבתי שאביא אותך לכאן.‬
‫המקום הזה הוא סודי ביותר.‬
‫אתה בטוח.‬
- ‫- אז למה השק? - כדי שאף אחד לא יזהה אותך.‬
‫זה רודולף...‬
- ‫- מה? - הוא מציע לך משקה.‬
‫זה מה שהוא אמר?‬
- ‫- כן. - טוב...‬
‫לענות לו באותה צורה?‬
‫ליקר ביצים, בבקשה.‬
‫ליקר ביצים!‬
- ‫- יש לך? - כן.‬
‫נהדר.‬
‫אז מה קורה? ספר לי הכול.‬
‫מה שאתה עומד לשמוע...‬
‫אולי יישמע קצת מטורף.‬
‫זה מה שקרה לי.‬
- ‫- אתה מפלצת! - מה?‬
- ‫- סמים לילדים? - לא!‬
- ‫- אתה הולך להרוס את חג המולד? - זו לא אשמתי!‬
‫ליילייליי הוליכה אותי שולל!‬
‫אנחנו חייבים לעצור אותם. מתי זה קורה?‬
- ‫- הלילה. כבר מאוחר מדי. - לא.‬
- ‫- כבר מאוחר מדי. - לא!‬
‫אנחנו חייבים לעשות משהו.‬
‫אתה צודק!‬
‫אנחנו יכולים לברוח.‬
- ‫- לא. - כן!‬
- ‫- כן! יש לך מכונית? - אנחנו צריכים להילחם.‬
‫רודולף לא יהיה כאן אם הוא היה בורח מהבעיות שלו.‬
‫סנטה קלאוס הביא אותך לכאן כדי להציל את המשפחות האלה.‬
‫אתה כבר לא לבד.‬
‫יש סיבה שדרכינו הצטלבו.‬
‫תיזהר, הוא מגיע.‬
- ‫- היי. - לא ניתן לאף אחד להרוס את חג המולד.‬
- ‫- אנו אוהבים את חג המולד. - כן.‬
‫אתה אולי אוהב את חג המולד,‬
‫אבל אני מת על חג המולד.‬
‫קודם ימי הולדת, ואז חג הפסחא, ואז יום החתונה שלי,‬
‫וחג המולד נמצא כאן.‬
‫חג המולד... הוא חג המולד!‬
‫אם נראה לך משהו שעשוי לעזור לך,‬
‫אתה מבטיח לא לספר לאף אחד?‬
- ‫- כן, אני מבטיח. - שבועת צופים?‬
‫טוב, אז...‬
‫מה... התוכנית?‬
- ‫- מה אתה מתכוון לעשות עם זה? - להשמיד את מה שיצרת.‬
- ‫- על ידי הריגת אנשים? לא! - אבל אנחנו חייבים לפגוע בהם!‬
‫בלי אלימות, בשום אופן.‬
‫חלקם אנשים טובים, סוודר גדול,‬
‫פלפלי צ'ילי קטנים, ברהים...‬
‫לא, מה שאנחנו צריכים לעשות‬
‫זה למצוא את הסמים ולהשמיד אותם.‬
- ‫- מאיפה השגתם את הנשקים האלה? - היינו בצבא.‬
‫כוחות מיוחדים, הדיוויזיה השנייה.‬
‫אבל זה היה לפני התאונה.‬
‫תאונה. כמובן.‬
‫השתניתם מאוד.‬
‫זה... מה קרה?‬
‫חטפתי רסיסים בראש.‬
- ‫- ורודולף חטף את השאר. - נכון, השאר.‬
‫וואו.‬
- ‫- כן! רעיון מצוין, רודולף! - מה הוא אמר?‬
‫הוא מציע שנכין כלי נשק בעצמנו.‬
‫טוב, בטח,‬
‫אבל בתנאי אחד. בלי אקדחים.‬
‫נשק שלא הורג.‬
‫עשינו עסק.‬
‫לעולם לא תגיע לאולימפיאדה, אבל אתה מוכן לתחרות.‬
‫תצטרך רק להסתמך על הכישרון של הבת שלי.‬
‫טוב, תודה על הכול.‬
- ‫- אתה בטוח שאתה לא רוצה לבוא? - כן.‬
‫הבת שלי לא רוצה לראות אותי. כנראה עדיף שזה יהיה ככה.‬
‫תבטיח לי דבר אחד.‬
- ‫- רישאר, איפה היית? - באימון. אנחנו נשתתף בתחרות.‬
- ‫- קצת מאוחר מדי, לצערי. - אנחנו עדיין יכולים להציל את הבית.‬
- ‫- טומי צודק. - סקוטי.‬
- ‫- נכון. - אבל אנחנו לא מוכנים.‬
‫זה בעוד שעה. מה עם תלבושות?‬
- ‫- אימא... - מגן, לפעמים...‬
- ‫- אימא... - הפעם הראשונה...‬
‫זאת הפעם האחרונה...‬
- ‫- אני רוצה ל... - תמיד אותו דבר איתך.‬
‫זהו זה, מגן.‬
- ‫- זה... - לא.‬
‫אני יכולה לעשות את זה.‬
‫תסמכי עליי.‬
‫תני לי הזדמנות.‬
‫אני נשבע שאנחנו יכולים.‬
‫זה לא משנה שום דבר בינינו.‬
‫טוב, אז...‬
‫בואו נעשה את זה.‬
- ‫- איך התלבושות? - אני עובדת על זה.‬
‫איי-פי-אס ספורט‬
‫חזרנו לתחרות ההחלקה הגדולה לזוגות לרגל חג המולד.‬
‫בהנחיית: ננסי אלטמן - דני פיליפס‬
‫זכרו, הפרס הראשון הוא 50,000 דולר.‬
‫לא בכל יום מקבלים הזדמנות לזכות בפרס גדול כל כך.‬
‫ולא בכל יום זוכים להנחות תוכנית יחד איתך, ננסי!‬
‫סקירה מהירה של הניקוד. חמישה זוגות כבר החליקו.‬
‫ואלה בני הזוג הנדרסון, למרבה הפלא.‬
‫ואיזה פלא זה!‬
‫הכוראוגרפיה המושלמת שלהם זיכתה אותם בתוצאה של 21 מתוך 30.‬
‫הנה הם.‬
‫תראו אותם. נכון שהם חמודים? הם זוג מתוק.‬
- ‫- זריזים לגילם. - כמו שסבתי נהגה להגיד,‬
‫"בסירים ישנים מכינים את הריבה הטעימה ביותר".‬
- ‫- הבאים בתור... - "בתבניות עתיקות מכינים את העוגה הטעימה".‬
- ‫- הבאים בתור... - וגם,‬
‫"ננסי, את שמנה, מכוערת ומשוגעת, ולעולם לא יצא ממך שום דבר".‬
‫אבל תראי, סבתא, את מתה ואני בטלוויזיה, אז תקפצי לי.‬
‫מה?‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫לא, תפסיק...‬
‫אני אטפל בגברים שמקדימה.‬
- ‫- לא! אמרנו שבלי אלימות. - אני רק ארדים אותם.‬
‫תכוון לזרוע או לרגל.‬
‫מה קורה, אחי?‬
- ‫- לא ייאמן. - הכוונת כבויה.‬
‫תן לי את זה.‬
‫למרבה המזל, הייתי פעם במועדון רובים.‬
- ‫- רגל שמאל או יד ימין? - רגל שמאל.‬
- ‫- כן, צריך לכוון את הכוונת. - כן, אמרתי לך.‬
- ‫- הם ישנים. - בואו נלך.‬
‫לך, לך, לך!‬
‫בואו נמהר.‬
‫תודה.‬
‫אני מקווה שאת אוהבת את התלבושות.‬
‫הוא לא כאן. אני לא יודע איפה הוא!‬
‫אף אחד לא יודע איפה הוא!‬
‫זאת לא העבודה שלי. אתם המשטרה.‬
‫כן!‬
‫אז ב-20:00 הערב, אימא?‬
‫נהדר.‬
‫נשמע טוב. חיבוקים. אני אוהב אותך.‬
- ‫- עשית עבודה מדהימה, מותק. - אמרתי לך שיש לי כישרון.‬
- ‫- ואתה, אבא, אתה אוהב את זה? - מת על זה.‬
‫אנחנו כבר בטח לא רחוקים.‬
‫אוי, לא!‬
‫בואו נתחבא שם.‬
‫בואו!‬
‫קדימה, קדימה, קדימה!‬
‫המתמודדים הבאים שלנו, אוקסנה סטויאנוביץ' וארמנדו קוסטה...‬
- ‫- ארמנדו... - שאגב,‬
- ‫- הוא חבר של אימא שלי. - היי, גברת פיליפס!‬
‫מקווה ששלומך טוב!‬
- ‫- יש לנו תקוות גדולות עבורם. - אש וקרח! האיזון המושלם!‬
- ‫- די כמונו. - לא באמת. אנחנו אפילו לא חברים.‬
‫זה היה קר מדי?‬
- ‫- לא. - פגעתי בך?‬
‫ממשיכים הלאה.‬
- ‫- המופע עומד להתחיל. - למקומות...‬
‫היכון...‬
‫הנפה!‬
‫התחלה טובה, יציבה נהדרת.‬
‫וואו! הם נראים כמו שני תוכים קטנים!‬
‫הם ממיסים את הקרח, כמו קוביית קרח על גוף חם.‬
‫תראו את ההנפה הזאת! פשוט נפלאה.‬
‫תראו איך הוא מחזיק אותה. היא נראית קלה כמו נוצה.‬
‫איזה מזל יש לנו שאנחנו חיים בארה"ב ועדים להופעה הזאת.‬
‫לעזאזל!‬
‫אנחנו מחכים כבר לראות את תוצאות השופטים.‬
‫נועז כל כך!‬
‫אין דבר כזה פרסום רע.‬
- ‫- אף אישה אינה חסינה בפני הקסם שלו! - זה כמעט מספיק כדי להפוך אותי להומו.‬
- ‫- למה לא? - אלה זמנים מתקדמים.‬
‫זה נכון.‬
‫שתי עשיריות ותשע אחד, המובילים החדשים שלנו.‬
‫אין ספק שזה יספיק כדי לנצח!‬
‫הם חמישים...‬
‫טוב, עכשיו...‬
‫תודה על הכול.‬
‫תהיו אמיצים. הגיע הזמן לפעול.‬
‫בהצלחה, ונתראה בקרוב. אני אהיה בחוץ.‬
‫תקראו לי אם תצטרכו משהו.‬
‫אני אהיה ממש שם, או שאולי עדיף שאזעיק גיבוי.‬
‫נתראה אחר כך. בהצלחה!‬
- ‫- מה? - אתה לא משאיר אותנו לבד.‬
‫אתה צריך לסדר את הבלגן שעשית. באנו לעזור לך.‬
- ‫- אבל יש לי חתך. - הנה, קח את זה.‬
- ‫- לא, לא. - כן, כן.‬
‫חתיכת חרא שכמותך.‬
‫למה עשית את זה, לוקא?‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫לא ידעתי שזו המשטרה.‬
‫בסדר, ידעתי, אבל מה יכולתי לעשות?‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
- ‫- גם לי אין. - לגבי?‬
‫הדי, הצבת.‬
‫המה?‬
‫לא, לא, לא!‬
‫תתרחק.‬
‫לא, תרחיק את זה!‬
‫תורכם בקרוב. אתם מוכנים?‬
‫את בסדר?‬
‫הקרסול שלי!‬
‫מצטערת, אני לא יכולה להמשיך.‬
‫הכרחתי אותך להשתתף, ועכשיו נפצעתי.‬
‫אני יכולה לעשות זאת.‬
- ‫- אבל הפסקת להחליק. - כן, אבל הפעם,‬
‫אני אחליק בשביל המשפחה שלנו.‬
‫אבל אני הולכת להחליק בדרך שלי.‬
‫לא כאילו שאני מאוהבת באבא. זה מגעיל.‬
‫נכון.‬
- ‫- כן. - מה התוכנית?‬
‫טוב, סקוטי, נזדקק גם לכישרון שלך.‬
‫אנחנו מוכנים?‬
- ‫- כן. - כן.‬
- ‫- בסדר, קדימה! - כן!‬
‫אני מצטער על ההפרעה, אבל אתם צריכים לפסול אותם.‬
‫יש להם עוד 30 שניות.‬
- ‫- הוא מחליק עם הבת שלו. - הבת שלו?‬
‫זה אסור.‬
‫הכללים אינם אוסרים על אב ובת להחליק.‬
‫תן לנו לעשות את העבודה שלנו, מר נייסקוקס.‬
‫סלחי לי, מרי-נואל.‬
‫הייתה לך תאונה קטנה, נכון, אלן?‬
‫אני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫המופע עומד להתחיל, דני.‬
- ‫- אני לא יכול לחכות! - יש לי צמרמורת.‬
‫צוות של אב ובת, זו הפעם הראשונה.‬
- ‫- אני בטוח שזה יהיה מתוק מאוד. - אני בטוחה.‬
‫קדימה, סקוטי.‬
‫הקבוצה המובילה אוקסנה סטויאנוביץ' - ארמנדו קוסטה‬
‫סרוק - זהה - סכנה‬
‫בחרו מוזיקה עוצמתית!‬
‫קדימה!‬
- ‫- רישאר! - כן, כמובן!‬
‫הם נראים כמו מלאכים.‬
‫מדהים!‬
‫יציבה נפלאה.‬
‫הם כאן כדי לנצח!‬
‫נראה שארמנדו ואוקסנה צריכים לחשוש.‬
‫יש להם תחרות קטנה!‬
- ‫- אני הולך להקיא. - עוד כמה סיבובים.‬
‫אהבה אבהית יכולה להיות מרוממת.‬
- ‫- אתה לא חושב, דני? - אני לא יודע. אין לי אבא.‬
‫הוא עזב כשהייתי ילד.‬
‫הוא יצא לקנות סיגריות ומעולם לא חזר.‬
‫ברהים! מה אתה עושה כאן?‬
‫מוודא שאף אחד לא ייגע בחבר הכי טוב החדש שלי.‬
‫אתה מתכוון אליי?‬
- ‫- בוא אחריי, אני אוציא אותך מכאן. - לא, אני לא יכול.‬
‫זה הקרב שלי.‬
‫אני יצרתי את הבלגן הזה. אני זה שצריך לסדר אותו.‬
‫הקרב שלך הוא ב"בריוש דורה".‬
‫אתה תהיה נהדר. אתה מוכשר כל כך.‬
‫יהלום לא מלוטש.‬
- ‫- לך על זה! - הכול הודות לך.‬
- ‫- מה? - רציתי להגיד לך.‬
- ‫- שלחתי את קורות החיים שלי ל"בריוש דורה". - לא נכון!‬
- ‫- אני מתחיל בשני. - באמת?‬
- ‫- שלושה ימי ניסיון. - אין מצב!‬
‫חוזה מתחדש.‬
- ‫- תודה על הכול. - זה נהדר.‬
‫יום אחד, אשתי ואני נאכל שם.‬
- ‫- נכון שזה יהיה נחמד? - אני אדאג לך כמו שצריך.‬
‫אני אדאג לך כמו שצריך.‬
‫בוא ל"בריוש דורה".‬
‫תבקש את ברהים, אני אשיג לך עשרה אחוזי הנחה.‬
‫היציאה משם.‬
- ‫- בהצלחה. - צ'או!‬
‫רישאר! בוא!‬
‫את ואני, לייליי!‬
‫לך לראות.‬
‫אני אטפל בו.‬
‫ידעתי שהם יבואו להציל אותי.‬
‫סליחה. סליחה.‬
‫אני אניח את זה.‬
‫לא, לא!‬
‫אתה בסדר?‬
‫סליחה.‬
‫ובכן, הנה ידידי הדי.‬
‫אתה חושב שאני מפחד ממך?‬
- ‫- מוכן לסיום? - כן.‬
‫תודה שקיימת את ההבטחה שלך. אתה אבא נהדר.‬
‫הם עומדים לבצע את הקפיצה האחרונה שלהם.‬
‫אל תעשה אותה טעות שאני עשיתי.‬
‫תדאג למשפחה שלך.‬
‫אחרת, תהיה איש זקן וטיפש‬
‫שמתחרט על כל שנייה שהתבזבזה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אלוהים!‬
‫זה היה שונה! הוא התרסק בחגיגיות.‬
‫רישאר!‬
‫מעקה ארור.‬
‫רגע...‬
‫אני חושב שאני רואה תזוזה.‬
- ‫- הוא זז. - הוא קם!‬
‫הוא חוזר מהמתים!‬
‫כן!‬
‫קדימה, רישאר!‬
‫למה אתה מחייך?‬
‫יוצא מן הכלל!‬
‫אבא!‬
- ‫- מגן! - אתה בסדר?‬
‫כן!‬
‫חסר לך מחליק.‬
‫תראו מה זה, הכול בשחור ולבן.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, הגיע הזמן לישון. הנה.‬
‫בבקשה...‬
‫ולמרות הופעה יוצאת מן הכלל ממשפחת סילסטון,‬
‫אוקסנה סטויאנוביץ' וארמנדו קוסטה זכו בגביע!‬
‫הגביע שמכיל צ'ק של 50,000 דולר!‬
‫ננסי, זה חתיכת סכום כסף.‬
‫זה בדיוק סכום הכסף שסבתא שלי לא הורישה לי.‬
‫שונאת אותך לנצח, סבתא.‬
‫משפחת סילסטון המסכנה.‬
‫מה אתה רוצה, דיק?‬
‫ניצחת, זה לא מספיק?‬
‫באתי רק לראות איך מריח הכישלון.‬
‫זה ניחוח שאני לא מכיר.‬
‫וכדי לאסוף את המפתחות‬
‫לבית החדש שלי.‬
‫טוב...‬
‫אני רוצה שתדע...‬
‫במקומך לא הייתי בטוח כל כך.‬
‫ז'ורז'?‬
‫הפקדתי צ'ק בסך 50,000 דולר‬
‫בבנק היום אחר הצהריים.‬
‫כל החובות שלהם משולמים.‬
‫אתה אומר לי שפרויקט הנדל"ן שלי נכשל?‬
‫תקשיב, דיק.‬
‫עם הלב הקר שלך,‬
‫נראה שתבלה חג מולד נוסף לבדך.‬
- ‫- מה זאת אומרת? - אני מדבר על זה.‬
‫הבובה הרוסית הקטנה שלי!‬
‫עם המריאצ'י הזול הזה?‬
‫אתה ואני, אנחנו סיימנו.‬
‫זוזו מהדרך!‬
‫מעולם לא ראיתי משהו משונה כל כך.‬
‫יכול להיות שזה איזה טקס שמאני.‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫רק סייענו קצת.‬
‫גם אני עזרתי.‬
‫אני הייתי ה...‬
‫חפרפרת.‬
‫לא שאני מחבב את המונח הזה, אבל...‬
‫הודות לסבא שלך, לא אכלתי שוב גלידה כשאני רכובה על סוס.‬
- ‫- אתה זוכר? - כן.‬
‫בכל אופן...‬
‫תיהני מחג המולד עם המשפחה.‬
- ‫- חכה. - אולי...‬
- ‫- אתה... - חשבתי ש...‬
‫אימא, דברי.‬
‫אם זה משהו משפחתי,‬
‫מתבקש שאתה תשתתף בו.‬
‫את יודעת, אני מצטער...‬
‫נדבר על זה אחר כך.‬
‫עכשיו הזמן לפיוס, אתה לא חושב?‬
‫כי...‬
‫אחרי הכול, זהו חג המולד.‬
‫הלו?‬
‫אני לא יודע אם אתה יכול לשמוע אותי באורח נס, אבל...‬
‫תודה על מה שעשית למשפחה שלנו.‬
‫קיבלנו את מקום המגורים בחזרה,‬
‫וחשוב מכך, את ביתנו.‬
‫ולעולם לא אוכל להודות לך מספיק על כך.‬
‫אבא?‬
‫אני מקווה שהכול בסדר בצד שלך וש...‬
‫אתה יכול לחגוג את חג המולד‬
‫עם אשתך ועם הבת שלך.‬
‫נשיקות...‬
‫כלומר, להתראות.‬
‫זאת הייתה נשיקה.‬
‫לא, אני מדבר... מישהו...‬
‫זה כמו מכשיר קשר...‬
‫חג מולד שמח.‬
‫הוא נראה כמו סנטה קלאוס.‬
‫בסדר.‬
‫הנה.‬
‫תרגום כתוביות: טל לוריא‬
‫בקרת כתוביות שולי בן נון‬