Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Hülyén nézek ki? - Nem. Igazából jól nézel ki.
Remekül.
Ez megy a füledbe, és ez a táskádba.
Ne verj át! Remélem, itt lesz a haverod.
Itt lesz, nyugi!
- Ez az utolsó. Csak azért csinálom... - Hogy kihúzd magad a szarból.
Menjünk, te kis spicli!
Nem szeretem, ha így hívsz.
- Fogd be! - Oké.
Bármikor itt lehet. Óvatosan!
Lehet, hogy fegyvere van, és veszélyes.
- Greg, hallasz? - Hallak.
- Hülye egy akció. - Te vagy a legalkalmasabb erre.
Mindenki a helyére!
Mikulás!
Elnézést! Mikulás!
Igen!
Én jövök.
Ki ez a barom?
Itt van a Mikulás!
- Van valami idióta van a sorban. - Mikulás!
- Nyugalom! - Igenis.
Ezt nem hiszem el!
- Le fog minket buktatni. - Elintézem.
- Menjen! - Köszönöm, Suzanne!
- Nyugalom! - Mikulás!
Jó napot, Mikulás! René vagyok.
Anyám régen „Mogyorónak” hívott, hogy emlékeztessen az allergiámra.
Úgy örülök, hogy látom!
Még sosem találkoztam olyan Mikulással, mint maga!
Megjött.
Greg, a célpont előtted van.
Látom.
Amint átadja a táskát, jelzek, és te közbelépsz.
Óvatosan!
Kivel beszél? Maga is hangokat hall?
Én is adok ám ajándékokat. Készítettem egyet, csak önnek.
Ő Titoune!
Halihó!
- Szégyenlős. - Szarszaga van.
Fogd be!
Furcsa a pasas.
Nem értem, miért kiabál.
Most adja át a táskát.
- Ismétlem, most adja át a táskát! - Rajta vagyok.
Fegyver van nála!
Egy zsaru Mikulás. Hadd segítsek!
Állj meg, te szarházi!
Fantasztikus!
- Szerinted ez vicces, te barom? - Igen.
Micsoda Mikulás!
MENŐ
ELCSERÉLT KARÁCSONY
Miért küldtél helyettem egy kábszeres srácot a bevetésre?
Nem volt más választásom. Szabit kértél karácsonyra,
- hogy a lányoddal lehess. - Ez az én problémám.
- Majd én beépülök. - Visszahívlak.
Bocs, tudom, késő van!
Nem felejtettél el valamit?
Ma volt a lányod fellépése.
Sajnálom, közbejött valami.
Szemét vagy. Megígérted neki.
Ott van a bőröndje. A plüssállatok a táskában vannak, és betettem
- a törikönyveit... - Nem tudom elvinni.
Bevetnek egy akcióban. Sajnálom.
Tudtam!
Majd megoldom, de most az egyszer mondd el neki te!
Elegem van abból, hogy minden hétvégén ez megy!
Oké.
Mit nézel?
Egy karácsonyi filmet.
Scottie!
Igen?
Kértem, hogy ne bömböltesd a gitárt, ugye?
Jól van, családi kupaktanács. Gyere le gyorsan!
Vettem, azonnal megyek.
- Anya, elmehetek bulizni a csajokkal? - Nem.
Holnap edzésed van.
Keményen kell dolgoznod, ha profi jégtáncos akarsz lenni.
De én divattervező akarok lenni!
Az nem szakma.
Csak azért, mert nem lettél profi, és egy lúzerhez mentél hozzá,
- nem parancsolgathatsz! - Ő az apád!
Az én házam, az én szabályaim.
Nem sokáig lesz meg a ház.
Meghan, muszáj...
Ne, várj...
- Szükségem van... - Anya...
- Szóval... - Csak...
Lehetetlenség veled beszélni!
Majd meglátod, milyen tehetséges vagyok.
Meghan...
Ellen!
- Kupaktanács? - Igen.
Micsoda idióta!
Ne csúfold! Szuper apuka.
Emlékszel? Úgy volt, hogy velem leszel a szünet alatt.
Ne aggódj! Hallottam.
Semmi baj.
- Karácsonyra itt leszek, esküszöm! - Mindig ezt mondod, de sosem vagy itt.
Ez most más lesz. Megígérem.
Gyerünk!
Rajta, megint!
- Lefekvés, édesem! Késő van. - De még nincs vége!
Ugyan! Úgyis kívülről fújod.
- Szeretlek, drágám! - Szia!
Tessék!
- Mi ez? - A Mikulásnak írta.
Mit kért tőle?
Hogy az apja olyan legyen, mint a filmben.
Mint az a bajuszos idióta?
Hogy fogadta?
Jól. Kezd felnőni. Megérti. Már nem kisgyerek.
Pontosan. Ne kelljen olyan hamar felnőnie!
Csak azt szeretné, ha vele lennél egy kicsit.
Tudom, hihetetlen, de egyszer majd te könyörögsz neki, hogy láthasd.
- Felveszed? - Igen.
Halló!
Holnap lesz az akció.
Figyelj rám! Az informátor átmegy hozzád a hotelbe holnap reggel.
Huszonnégyes szoba. Aludj ott ma este!
Te vagy a szakács.
Az új srác, aki drogot főz nekik.
Amikor a drog és a főnök egy szobában van, Lucas jelez, és bemegyünk.
Értettem.
- És ne cseszd el! - Ez szuper!
Egy kis szlalom jobbra, és aztán balra!
Ne lessetek!
- Szem becsukva? - Igen.
Tudom, hogy szomorúak vagytok, hogy el kell mennünk innen,
de anyátokkal komoly adósságunk van,
és nincs 50 000 dollárunk, hogy megtartsuk a házat.
De apátok egy gyönyörű otthont ígért nektek.
És apa mindig betartja az ígéretét.
Kinyithatjátok a szemeteket.
Na?
De Richard, nem élhetünk úgy, mint a cigányok!
Mint a cigányok?
Miért nem kérsz kölcsön nagyapától? Ő gazdag.
Nem, Meghan, tudod, hogy nem beszélünk vele.
És hogy jön be a Mikulás? Nincs is kémény rajta.
A Mikulás mindig feltalálja magát.
Majd szerez egy kipufogócsövet, vagy keres egy rozsdás lyukat.
Esti kiadás!
Szia, Meghan! Szép kabát!
Csendes az este.
Még egy csöves sem lakna itt.
KARÁCSONYI KORCSOLYABAJNOKSÁG
- Ellen... - Nézzétek!
Csak kukkantsatok be!
„Nagy karácsonyi páros korcsolyaverseny.
„A győztes hatalmas összeget vihet haza:
„ötvenezer dollárt!”
Pontosan ennyi kell, hogy megmentsük a házat!
Szerintem Ellen és Richard Silestone újra felcsatolják a korcsolyát!
Most már értitek, hogy miért a karácsony a kedvenc ünnepem.
Mindig történik valami csoda.
Milyen idióta szervez egy ilyen hatalmas összdíjazású versenyt?
Annak a háznak a tulajdonosai, amire pályázom, régen profi jégtáncosok voltak.
Ha megmentik a házukat, bedől az ingatlanfejlesztésem.
ELADVA
A hotel és a szabadidőközpont építése december 25-én kezdődik...
BÁJOSVÁROSI GOLFPÁLYA ÜNNEPÉLYES MEGNYITÓ
...és senki sem állhat az utamba.
Burk! Menj, látogasd meg a családot!
Intézd el, hogy ne jelentkezzenek a versenyre!
Nem akarom, hogy Silestone-ék keresztbe tegyenek nekem.
Richard Silestone?
Ismerem a pasast. Szemétkedtem vele az iskolában.
Lucky Burk megéri a pénzét.
VIGYÁZAT FRISSEN MÁZOLVA
Asszonyom!
Látod, Meghan?
Nem is olyan nehéz, ugye?
Nem!
Keményen kell edzeni,
hogy bajnok legyél, mint a gyönyörű édesanyád.
- Én divattervező akarok lenni. - Nagyszerű! Ezt holnap megbeszéljük.
Gyerünk!
Ez nagyon kedves.
Köszönöm, hogy még jelentkezhetünk.
Ellen és Richard Silestone.
S-I-L-E...
Így van, Stone.
Stone, mint a bolt?
Igen, mint a bolt.
Nagyon szerettem a tortájukat.
Nagyon örülök, hogy ezt mondja. Beleadtam mindent.
Nagy szeretettel készítettem azt a tortát,
és az a torta...
Halló!
- Silestone! - Igen, ez a nevem.
- Hirtelen nagyon tisztán hallom. - Silestone, mögötted vagyok.
Nem értem. Mögöttem...
Ez hihetetlen!
A régi pajtásom, Burk Cunningham Jr.!
- Örülök, hogy látlak! - Tényleg?
- Mit csinálsz most, te vén gengszter? - Gengszter vagyok.
- Figyelj rám, Richard! - Remek!
Ha elindulsz azon a versenyen,
baleset fog érni.
Kedves, hogy aggódsz az egészségem miatt,
- de jól vagyok. - Mekkora idióta!
Richard, ha versenyzel,
meglátogatom a családodat.
Ez nagyon kedves tőled.
Ellen szívesen találkozna veled.
- A gyerekek... - Fenyegetlek, te seggfej!
Ha versenyzel, bántani foglak téged
- és a családodat. - Nagyon közel jöttél.
Emlékezz, hogy régen,
- hogy fájt, amikor megvertelek! - Ez igaz.
Most még rosszabb.
Még mindig gyors vagy.
Ha még mindig nem értenéd...
- Szép kis pocak! - Nem, várj!
Egy fegyver!
Miért?
Igazi gengszter vagy!
Rajta, a régi szép időkre!
És nem kell értened...
Jaj!
Jaj, ne!
Nem kell értened, csak tedd, amit mondok!
- Oké. - Ne menj a jégpályára!
Minden rendben?
- Ne hagyd, hogy a feleséged meggyőzzön! - Burk!
Ne nézz oda!
Ha mesélsz valakinek a kis csevejünkről,
halott vagy...
- Na tessék! - Várj!
- Igen. - Halott ember vagy!
Capisce?
Megértettem, főnök.
Hívna nekem egy mentőt?
- Ott van a telefon. - De elvágtam a zsinórt.
Micsoda slamasztikába kerültem!
Hogy fogom elmondani Ellennek?
Gyorsan ki kell találnom valamit.
Pakoljatok össze, gyerekek, megyünk haza!
- Oké. - Oké.
Ellen...
Richard!
- Mi történt veled? - Ha tudnád, drágám!
Nem versenyezhetünk.
- Hogy érted? - Volt egy gödör a bejáratnál.
Beleléptem...
és kiment a térdem.
- A sors nem akarja ezt. - Akkor mit fogunk csinálni?
Elnézést a zavarásért!
- Igen, zavar. - Armando!
Ellen!
Nem az én dolgom,
de hallottam, hogy a házról beszéltek.
- Szívszorító. - Köszönöm, de ez családi ügy.
Most, hogy Richard lesántult...
- Nem sántultam le! - Benevezhetnénk együtt a versenyre,
egy párként, te és én.
A te tehetségeddel
és az én...
Nos, nem akarok dicsekedni,
de a kecsességemmel...
Azt hiszem, dicsekedni akar.
Richard, szerinted nem alkotnánk jó párost?
- Látod? Richard is egyetért. - Megráztam a fejem. Ez „nemet” jelent.
De a nyeremény...
A nyeremény a tiétek. A pénz a házra kell.
Ellen, nem akarlak kényszeríteni.
- Versenyezned kell. - „Mikor”?
„Mikor” mi? Mikor lesz a verseny?
December 24-én. Mindenhol kint vannak szórólapok.
Nem tud olvasni?
Bocs, csak vicceltem.
- Megtennéd ezt értünk? - Nem.
Nem kell megtennie! Állj! Halló!
Ellen!
Ez a csikánó rafkós.
Meg fogja dugni a nejedet.
Bocsánat...
- Talán holnap elkezdhetnénk edzeni. - Persze hogy ellopták.
Oda tettem!
Mondjuk, két órát reggel...
És kettőt délután.
Ugyanarra gondoltunk!
Hol van az a seggfej, aki ellopta a lányom mankóját?
Eltöröm a lábát. Hol van?
Kérlek, ne versenyezz Armandóval!
MIKULÁS
ANYA, ÉN, RICHARD
Féltékeny vagy?
- Ez új. - Féltékeny? Nevetséges!
Nem az a fontos, hogy...
Rendes tőle, hogy segíteni akar, de ne csináld! Nem versenyzünk.
Veszélyben vagyunk. Kérlek!
Elmagyaráznád? Először azt hazudod, hogy megsérültél,
és nem hagyod, hogy versenyezzek Armandóval. Ennek semmi értelme!
- Veszélyben van... - Elég ebből!
Mondd el, mi folyik itt!
Különben megtanulhatsz jósolni és rezet lopni,
és élhetsz egyedül cigány módra a lakókocsiban.
- Én ugyanis versenyezni fogok. - Ne, Ellen!
Veled vagy nélküled.
Nem szabad versenyezni, meg is halhatunk.
„Nem beszélek hazugokkal.”
BOLDOG KARÁCSONYT
Jaj, ne!
Mi ez az arc?
Jó reggelt, Gregory!
- Ki maga? - Hát nem látod?
Ne szórakozzon velem!
- Mi ez? - Én már csak ilyen vagyok.
- Nem csak a kéményen át közlekedem. - Mi a fenét keresek itt?
- A lánya levele... - Ne beszéljen róla, maga vén piás!
Mentsd meg ezt a családot, és visszamehetsz a világodba.
A pokolba ezzel a családdal!
Tibulin! Egy ügyféllel vagyok!
- Van egy kis gond. - Mi van már megint?
- Egy kis hiba csúszott a varázslatba. - Hogyan?
Elnézést!
Hova küldted a másikat?
Nos...
- Ezt nevezed kis hibának? - Nem akartam, hogy felizgassa magát.
Elnézést, Chip és Dale! Elmondanák, mi folyik itt?
Vissza foglak küldeni a postázóba!
- Ne! - De igen.
Mi a fene folyik itt?
Minden rendben van.
Jól van, nos, Tubulinnel indulnunk kell.
Egy jó tanács, igyekezzen!
Hé, cigányok! Még nem végeztünk!
Jaj, ne! Ez a bajszos fickó háza!
Francba! Ez egy rémálom.
Scottie! Egy, kettő!
Scottie...
Scottie, hallasz?
Scottie...
Egy! Egy, kettő!
Scottie, hallasz engem?
Scottie, egy, kettő, Scottie!
- Scottie... - Halló!
Scottie! Scottie, figyelj!
Ez őrület! Nem tudom, hol vagyok.
- Szólj anyának! - Ki beszél?
Micsoda? Hol van Scottie? Én Richard Silestone vagyok.
Mit csinált a fiammal?
Ide figyeljen, ha a családomnak egy haja szála is görbül,
- ismerek pár kemény fickót... - Leszarom a családját!
- Micsoda? - Hol van most?
Hogy érti, hogy hol vagyok?
Nyugodjunk meg mindketten! Nem tudom, hol vagyok.
Valami...
- régi szállodában. És maga? - Itt én kérdezek.
Nem, én kérdezek.
- Oké, tegye fel az első kérdést! - Nézzen bele a tükörbe!
- Hogy néz ki? - Jó, de előbb mondja el, hogy kicsoda!
Később elmagyarázom. Nincs időnk.
Jól van. Egy tükör...
- Ne... - Nos?
Úgy nézek ki, mint egy rab!
- Nem! Mint egy csavargó. - Az én vagyok, maga idióta!
Testet cseréltünk.
Bocsánat, csak nem valami szemrevaló.
Nagyon sajnálom,
ezt nem értem. Elmagyarázná elölről?
Oké, megpróbálom. De ez nekem is őrültségnek tűnik.
Találkoztam a Mikulással. Felcserélt minket.
Már elnézést, de a Mikulás miért akarná így
elátkozni magát,
- egy szegény hajléktalant? - Nem vagyok hajléktalan!
Maga él egy lepattant lakókocsiban.
Ne beszéljen így... az otthonomról!
Egyedül is eljöhettem volna. Nem kellett volna elkísérned.
De igen. Állj le!
- Most sír, Richard? - Nem, mert ez nem a valóság.
- Leteszem. - Richard...
Ez nem a valóság. Csak álmodom.
Itt egy csoffadt kis karácsonyfa.
Az álmaiban általában minden elég homályos.
Megvan! Bebizonyítom azzal, hogy megvágom magam.
- Richard! - Megvágtam magam.
Ez a valóság! Ismétlem,
ez a valóság, bárki is maga!
Ez tényleg megtörténik.
- Melyik szoba? - A 24-es.
Mit csinálsz?
Miért izzadsz?
Nem izzadok. Csak nagyon beöltöztem.
Jött valaki.
- Francba! - Miért?
- Nézze meg, ki az! - Nem akarom.
Szedje össze magát, és nézze meg, ki az!
A kukucskáló felé megyek. Itt vagyok.
Ketten jöttek. Jó erőben vannak.
Az egyik srácnak szőke, göndör a haja, meredten néz,
- és hülyének tűnik? - Nos,
egy kicsit gonosz jellemzés, de igen.
- Richard, jól figyeljen! - Igen!
- Haza akar jönni? - Igen.
De még mennyire!
- Rejtőzzön el, és ne csapjon zajt! - Vettem.
- Miért nem nyit ajtót? - Biztos elment vásárolni.
Nem tudom.
Valami baj van?
Hol van?
- Nincs itt. - Azt hiszed, bízom benned?
Nincs itt. Menjünk!
Felhívom Lailát.
Micsoda? Kérlek, ne hívd fel!
Megtaláltak!
Megjött Greg.
Álljatok készen, amint Lucas megadja a jelet!
Lailának át kell vennie a drogot, ne kapkodjatok!
Vettem.
- Hogy vagy? - Jól, és te?
Kiköpött Mohamed Salah!
- Őrület! - Nézzétek!
Egy kis útzár.
Várjatok!
Segítek megfordulni.
Hedi az, álljatok félre!
Micsoda biztonsági szolgálata van!
Igen?
- Mozgás! - Oké.
- Szóval megjöttünk. - Mizu, srácok?
- Helló! - Jó estét! Ja, nappal van!
Boldog ünnepeket!
Jó edzést!
Ki ez az arc?
- Micsoda? - Miről hadovál?
Nem tudom.
Biztos a drog, amit csinált.
Elnézést!
Elmondanák, hová megyünk?
Értem, szóval meglepetés.
Szép kis hely.
Tehát ez egy L alakú szoba, és ez a kis helyiség...
- Ja, nem! Megjöttünk. - Oké, nyomjuk!
Laila két óra múlva látni akarja a cuccot. Kezdj el főzni!
Lailát mondott?
Lila? Leilei?
Ja, Laila! Igen!
Csak mert furcsán ejtette. Hova valósi?
Elnézést, nem fontos.
Szóval, mit főzzek Lailának?
Hogy érted...
A specialitásodat.
Ezért hoztunk ide, tudod, a...
Azért rendeztük be, hogy...
Igen, a...
Jól van. Persze.
Igaza van. Elkészítem a specialitásomat.
A specialitásom, amihez minden itt van,
amit igazán köszönök.
Szóval minden itt van. Csokoládé, tökéletes.
Jó erős. Ez elég avas, nem?
Ezt nem fogom használni.
És van némi... rög alakú csokoládé?
- Végeztél a leltározással? - Végeztem. Vágjunk bele!
Kezdődik! Csak megmosom a kezem.
- Ott van a fürdőszoba. - Köszönöm. Megvágtam magam.
Fáj. De se baj!
Elnézést, majd elmúlik.
Biztos vagy az emberedben?
- Halló! Hall engem? - Jó napot!
- Igen, halló! - Hol van?
- A lakásukon. - Miért ment velük?
Én nem...
Megőrült? Elrejtőztem. De megtaláltak.
Idehoztak, nem tudom, hol vagyok, és megkértek, hogy főzzek.
- Maga szakács? - Húzza az időt!
Főzze meg, amit kérnek! Ne keltsen feltűnést, ne beszéljen!
- Vissza kell mennem. - Oké.
- Hogyan segíthetek a maga családjának? - A versennyel.
Ne engedje, hogy Ellen és Armando együtt korcsolyázzanak!
- Ez élet-halál kérdése. - Armando az, aki megfekteti a feleségét?
Tessék?
- Hol találom meg? - A jégpályán.
Kérem, ígérje meg, hogy odamegy!
- Ígérem. - Cserkészbecsszó?
Cserkészbecsszó.
Nem. Ez nem hangzott őszintén.
Kérem!
- Cserkészbecsszó. - Még mindig nem őszinte.
- Próbálkozzon! - Fogja be!
Maga fogja be!
- Igyekezz! - Megvagyok.
Csak egy kis vágás volt, semmi komoly.
Uraim, ha az én specialitásomat akarják, akkor megkapják.
Már megvan a liszt, kiváló minőség, ahogy látom.
A csokoládé nem annyira.
De a legjobb mézeskalácshoz többre lesz szükségem.
Mire?
Több hozzávalóra van szükség, nem is tudom.
Hol tartják az edényeket?
- Azt hiszem, a drogok... - Elég ebből!
Mi ez?
- Igen. Bocsánat! - Mi kell még?
- Sok minden. - Figyelj! Írd össze!
- Jó. - És add oda Lucasnak! Megértetted?
- Meg. - Két óra múlva visszajövök.
Remek.
- Maga szerint kedvel engem? - Mit csinálsz?
Le fogsz buktatni minket a hülyeségeddel.
Mi együtt vagyunk?
Nem. Oké, szóval...
Dolgom van. Sok mindent kell csinálnunk.
Csináljuk!
Három, négy, flamenco, öt, hat, hajlítsd a csuklót!
Remek. Nagyon spanyolos.
Most mozgasd a csípődet!
- Gyerünk! - Armando!
- A kezednek feljebb kell lennie. - Bocsánat!
Mozgasd a csípődet, hogy megmentsd a házadat!
- Lejjebb! - Bocs!
Van, akiknek bejön, van, akinek nem, és van, aki bizonytalan.
- Egyszer félreértettem. - Pepito, húzz el!
Richard?
Nocsak! Meggyógyult!
Ne kelljen odamennem!
Mi az, Richard? Provokálni akarsz?
Provokálni akarsz?
Mi van veled?
Gyere ide, ha férfi vagy!
Szétrúgom a segged, Zorro!
Ne, Richard, csak hagyd!
Eldőlt, mint egy krumplis zsák.
- Talán nem tud járni? - Armando, még sosem láttalak ilyennek.
- Csak viccelek. - Jól vagy?
Richard, te nem tudod, kivel állsz szemben.
Régen spanyol kickboxoltam!
Armando Costa Noches de la Trigóval állsz szemben.
Szóval...
Nem tudod megmondani, melyikkel ütök. Talán ezzel? Vagy ezzel?
Na, melyikkel?
Gyerünk!
Válassz! Jobb vagy bal?
Nem gondolta volna, ez...
Húzz el, te bohóc,
mielőtt tényleg ideges leszek!
Erre nem volt semmi szükség!
Úgy megaláztál, mint egy cirkuszi állatot.
Mint Pepinót, a kis cirkuszi majmot Santiagóban.
A gazdája arra kényszerítette,
hogy forró szénen sétáljon, és megégette a kis kezét meg a lábát.
De én
nem vagyok Pepino. Nem!
Nem vagyok Pepino! Mi szükség volt erre?
Richard!
Ellen, nem gondoltam volna, hogy agresszív leszek egy nő előtt,
de most...
itt az ideje a harcnak!
Alig értem hozzád! Műanyagból van az orrod?
Ne érj hozzám!
- A férjed beteg! Beteg! - Sajnálom.
Nem versenyzek veled.
Ne érj hozzám! Nem vagy rá méltó!
Nem, Armando Miguel.
A semmiért csinál ekkora felhajtást.
Ennyi. Nem versenytárs.
Mit tettél?
Kicsit átrendeztem az arcát.
Talán túl messzire mentem. Bocs.
Azt hittem, meg akarod menteni a házat. De mindent tönkretettél.
Soha többé nem akarlak látni, Richard!
Ez az egész kezd idegesítővé válni.
Oké, akkor hát...
Most mi lesz?
- Minden megvan? - Majdnem.
- Nem volt szerecsendió. Fahéjat hoztam. - Az nem ugyanaz!
- Teljesen más fűszerek! - Ugyanolyan színű.
Ez íz kérdése, nem a szín a fontos!
Megvan a többi, a tojás,
- cukor, liszt... - Az is valami.
Hoztam egy ilyet is, de nem tudom, miért.
Ez kinek lesz?
Az?
- Így. - Hogy megy?
Jól.
- Jól vagy? - Jól vagyok, igen.
Nagyszerű.
- Biztos? - Igen!
Elégedett vagyok magammal, ami ritka.
Negyed óra múlva jó lesz, most még forró.
Nyugi!
Meleg van. Te hogy vagy?
- Adj egy puszit! - Nem.
Egy puszit! Jól van.
Szerintem örülni fog. Lailának hívják, ugye?
Oké.
Jó estét!
Csá, srácok!
Jó napot, uraim!
Ez az az utánozós madár.
- Papagáj. - Így van.
Vigyázni kell, mit mondasz előtte,
mert ha egy titkot hall, el fogja mondani a feleségednek.
Mondd, hogy „papagáj”!
„Papagáj!”
Jó napot!
- Ő Laila. - Értem.
Először is:
Jó napot, Laila! Nagyon örülök.
- Menj! - Szóval...
Nos, ez az öné.
Nem volt könnyű.
Remélem, ízleni fog. Esetleg arrébb tudná...
Megtenné, hogy...
Nem, így is jó.
Óvatosan! Nagy kár lenne érte!
Tessék.
Ne aggódjon, fogom!
Nagyon igyekeztem. A tálalás nem tökéletes,
de ehető, Lailai.
Oké, szóval...
Íme!
Mi ez a szar?
Hogyan?
Várjon! Nagyon sok munkám van benne,
- mielőtt ítélkezik, kóstolja meg! - Ki akarja megkóstolni?
- Brahim! - Igen.
Köszönöm, uram.
- Kezdjük a kóstolást! - A drog miatt van.
A témám az iskola utáni családi kirándulás volt.
Itt láthatja az apát,
aki nagyobb, mint az anya.
Nem állítom azt, hogy az apukák nagyobbak.
Úgy értem...
általában nagyobbak,
de a férj kisebb is lehet. Nem ismerem a férjét.
Mindegy, úgy is jó.
Csináltam egy anya méretű gyereket,
mert azonos méretű sütiket akartam.
Nem akartam, hogy panaszkodjon az,
akinek a gyereksüti jut, hogy az övé a legkisebb.
Tehát egy tinédzsert látunk,
akit felvesznek a szülei iskola után.
A tinédzser zavarban van.
Nem minden gyerek szereti, ha a szülei elmennek elé az iskolába.
Felveszik, és elmennek egy hétvégi kirándulásra.
A SPICLI Mehet!
Oké, srácok, menjetek!
Mert ez egy tehetős család,
amint láthatja, ékszert is viselnek.
Az anyának sok ékszere van, mert a nők szeretik...
Önnek is van nyaklánca, szóval eltaláltam.
- És... - Kóstold már meg, Brahim, az istenit!
Megkóstolom a fiút.
Először is, jó volt a prezentáció. Szép a kivitelezés.
- De nem tudjuk, kire néz. - Tessék?
Középen áll, ezért az anyára és az apára is néz.
Szóval az anya balra van, és az apa fölötte?
Nem, az apa magasabb. Ezért néz fel így.
Ha nem veszi zokon, én szerecsendiót használtam volna, nem fahéjat.
Ez őrület! Pontosan ez volt
- a listámon, szóval... - De nem volt benne.
Jól van. Remek!
Ropogós.
- Érzi benne a cukormázat? - Igen.
Csak azért, mert mondtam, vagy tényleg?
- Nem, éreztem. - Természetesen. Pedig nem könnyű.
Jól van?
- Nagyszerű! - Igen?
Sosem tévedek.
Igen! Én is ezt éreztem.
- Gyerünk! - Hedi!
- Nyugi! - Mindenki kóstolja meg!
Rendőrség! Le a földre!
Hé, nézzétek, manók!
- Rendőrség! Le a földre! - Fel a kezeket!
- Le a földre! - Fel a kezeket!
- Csak táncoltunk! - Ne mozdulj!
- Mit tettünk? - Alfa, keresd!
Alfa, keresd!
Nem találtunk semmit.
Hogy lehet?
Nem tudom.
Oké, elnézést a zavarásért! Rossz tippet kaptunk.
Uraim, menjünk!
Szép napot!
Mark, nem tudom, mi a terve, de maradjunk készültségben!
Laila, a fenébe is! Mondtam, hogy ne dolgozz idegenekkel!
- Nem „Lailai”? - Kuss!
- Oké. - Lucas!
- Valld be, hogy spicli vagy! - Engedj el!
Engedj el! Ha zsaru lenne, elrejtette volna a drogot?
A sütikben van. A kutya nem talált semmit.
- Nem az én hibám. - Igaza van.
- Micsoda? - A fogót!
- Ne! Várj, Laila! - Nem tiszteltél engem, Hedi.
Ismered a szabályokat.
Nem tehetnél kivételt?
Csak hogy tisztázzuk egyszer és mindenkorra,
Laila vagy Lailaley?
Nem vagy semmi.
Köszönöm. Ez kedves.
Miért nem nyúltak a kutyák a sütikhez?
Nos, ezt Eddytől tanultam.
- Heditől? - Nem Heditől.
Nem a maga Hedijétől, hanem egy másik Eddytől.
Golden retriever volt.
Mindent befalt, amit látott.
Sosem láttam még ilyet.
Jó kutya volt, de mindent felfalt.
Sosem találná ki, mi volt a beceneve.
Tudja, hogy hívtuk? Na, tippeljen!
Torkos Eddy!
Beletettem egy kis
élelmiszer-adalékanyagot.
A kutya kekszébe kevertem.
Aztán elkezdett fogyni, mert nem evett...
és aztán meghalt.
Egy hét alatt elment.
Velünk fogsz dolgozni.
- Oké. - Üdv a csapatban!
Köszönöm.
Bocsánat!
Puszi?
Bocsánat, azt hittem, így szokás...
Sajnálom.
Mosolyogj, Hedi!
Most pedig adj egy puszit!
Jól van, megvagyunk.
A barátjuk nem néz ki túl jól.
Micsoda? A rendőrség nem talált semmit?
Miért? Csak sütit készítettünk.
- Na ne vicceljen! - Nagyon elégedettek velem.
Nagy megrendelést adtak le. Igazán megköszönhetné.
Ez egy rémálom.
És magával mi a helyzet?
Mindent elrendeztem. Bernardo nem fog versenyezni.
- Ez remek! - De ez nem minden.
A felesége...
- El akarja hagyni. - Az nem lehet.
- De. - Nem.
- Komolyan mondom. - Miért?
A ház miatt.
Richard!
Richard, maga most sír?
Csak sok volt ez így egy napra.
Mentse meg a házat!
Kérem!
Mit tegyek? Nem nevezek be arra az ostoba versenyre.
Így van, ne nevezzen be!
A műkorcsolyázás könyörtelen lehet.
Hallott Tonya Hardingről?
- Nem érdekel! Csak mondja meg, mit tegyek! - Menjen el Georges-hoz,
Ellen apjához. A nejem utálja őt.
Könyörögjön neki, hogy adjon kölcsön! De Ellen nem tudhatja meg.
Különben biztosan elhagy engem.
Ha az apósom belemegy, megmenti a családomat.
Csak ennyi?
Nem lesz könnyű dolga. Nem vagyok a szíve csücske.
Ez nem meglepő.
Az a helyzet,
hogy Georges volt a korcsolyaedzőnk.
Amikor megtudta, hogy összeházasodunk, összevesztünk.
Nehéz eset.
Elég a táncos történetekből!
- Rendben, sajnálom. - Hol találom meg?
Nagyon egyszerű. Kimegy a házból...
Igen, az öregnek van lóvéja.
Georges?
Richard Silestone.
Ha idedugtad a képedet, akkor nagy szarban lehetsz.
El sem tudod képzelni.
- Mi ez? - Valószínűleg egy farkas.
Csapdákat állítottam fel, hogy megvédjem a szarvasmarhákat.
- Gyere be! - Nagy ház egy ilyen kis embernek.
- Menj a pokolba! - Jól indul.
Ha valaki azt mondta volna, hogy egyszer veled fogok whiskyzni...
Nézz a lábad elé! Szétesik ez a kóceráj.
Hová mész?
A tűznél beszéljünk, mint férfi a férfival!
Foglalj helyet!
- Mit akarsz? - Pénzre van szükségem a ház megmentéséhez.
Tudtam.
Húsz év alatt egyszer sem hívtál fel,
és most alamizsnáért könyörögsz.
Mondtam a lányomnak, hogy rossz lóra tett.
Ha a földemen legelnél, lelőnélek.
Jól van, elég lesz! Igen vagy nem?
Nincs benned semmi becsület. A családodért sem harcoltál.
Inkább idejössz kuncsorogni, minthogy te keresd meg azt a pénzt.
- Vagyis? - Tudok a versenyről.
- Miért nem versenyzel? - Nem korcsolyázok. Baromság.
Gyáva vagy.
Egy keselyű!
Egy vesztes!
- Egy seggfej! - Most már kezdesz feldühíteni.
Add ide a pénzt, és már itt sem vagyok!
Gyerünk, üss meg!
Egy fillért sem kapsz!
- A fenébe is! - Inkább meghalok, de semmit sem kapsz.
Ha vissza akarod kapni a házad, csak egy megoldás van.
Vedd fel a korcsolyát! Az segít rajtad.
- Két nap alatt nem tudok megtanulni. - Ostobaság! Azt nem lehet elfelejteni.
Hülye ötlet.
Mi ez a zaj?
- Silestone, halott vagy! - Ki maga?
- Mit keres itt? - Fogd be, Willow!
A hülye csapdáid! Megfizetsz ezért. Farkasok nem járnak errefelé!
Silestone! Figyelmeztettelek, hogy ne kezdj újra korcsolyázni!
Tűnjön el a házamból! Most!
Először te mész ki innen, egy dobozban.
Megtanítom neked az ír táncot,
argentin tangónak hívják.
Uram, odaadná nekem a fegyveremet?
- Elveszítem a türelmemet. - Inkább a lábát.
Meg akartam fenyegetni,
de kaphatnék egy kis jeget...
a cipőmre...
és megteszi, hogy nem megy el a versenyre?
Hívna nekem...
egy mentőt?
Biztos, hogy két nap elég lesz?
Igen.
Oké, akkor csináljuk!
- Mit bámulsz? - Semmit.
Menjünk!
Itt fogsz főzni. Hozzuk a felszerelésedet.
Te fogod betanítani a srácokat.
Huszonnégy órád van.
Oké.
Tehát betanítás, előállítás.
- Hány darab kell? - Tizenötezer.
- Tizenötezer? - Mire van szükséged?
Időre! Legalább még egy napra van szükségem
a betanításhoz.
- Huszonnégy órád van. - Oké, 24 óra, menni fog.
Viszlát!
Adj meg neki mindent!
- Legyenek ideálisak a körülmények! - Oké.
Kell valami?
Hiányzik még valami?
- Lehetek teljesen őszinte? - Persze.
A családom.
- Főleg az ünnepek alatt. - Ez természetes.
Köszönöm, mert úgy érzem, senki sem érti igazán.
- Van gyereked? - Igen.
Megértem. Szeretem kivinni őket a vásárba.
- Én a jégpályára. - Játékok, hullámvasutak.
Mi inkább a játékokat szeretjük. Félnek a hullámvasúton.
- De nem minden gyerek fél. - Tényleg? Az idősebb gyerekei...
- Hányan vannak? - Kik?
- A gyerekei. - Nincsenek.
Tessék?
- Akkor az unokahúgait viszi el? - Nem, a gyerekek már ott vannak.
- De azt mondta, hogy elviszi őket... - A vásárba.
- Akkor értük megy valahova. - A jégpályához.
Azta!
- Jót dumáltunk. - Igen, szerintem is.
- Nem megy el? - Nem, miért?
A gyerekeim...
Igen, a gyerekek.
- Igen, a gyermekeim. - Ez természetes.
Elviszem őket a vásárra. Van, aki fél, van, aki nem.
- Igen. - Néha a jégpályán is.
Értem.
Mennyi az idő?
Nahát!
- Jót dumáltunk. - Igen.
Megbeszéljük az ázsiaiakkal, és utána az új-mexikói befektetőkkel.
TÉLI OLIMPIA
Találkozunk az éjszakai golfozáson, Edouard. Most nincs időm.
Drágám!
Bocsánat, munkahelyi ügyek. Neked sosem lesz ilyen gondod.
Úgy tűnik, jött valaki.
Szabad!
Te jó ég, Burk! Mit csinálsz azon a gördeszkán?
Mr. Nicecocks,
mindent megtettem, amit tudtam, de nincsenek jó híreim.
Silestone benevez a versenyre.
Hogy lehet ez? Meg kellett volna győznöd, hogy ne tegye!
- Ő tette ezt veled? - Silestone? Nem.
Egy kátyú volt az úton, a mentős kikerülte.
Egy árokba borultunk, és én legurultam egy dombról.
Aztán jöttek a rókák, és azt hitték, szemét vagyok...
- Meg akartak enni. - Elég ebből!
Ha jól értelek, megint nekem kell kézbe venni a dolgokat.
Egyedül.
Nos, talán egy kis segítséggel.
Oksana, itt az ideje, hogy bekapcsolódj a táncba!
Én nem táncolok. Korcsolyázom.
Bárcsak tudnád, milyen igazad van!
Rosszabb, mint gondoltam.
Oké, a nulláról kezdjük.
Felszedtél pár kilót, mint egy tehén a vágóhíd előtt.
Régen középszerű voltál, most szörnyű vagy.
Nem lep meg. Mostantól kezdve
csak a korcsolya számít.
Olyan dolgokat fogsz csinálni, amit még sosem.
- Térdelj le, és csukd be a szemed! - Tessék?
Miről beszélsz, Lucky Luke?
- Nem csinálom. Soha. - Oké, akkor végeztünk.
Ne húzd fel magad!
- Hé! - Gyerünk, lássunk hozzá!
Várj, ezt miért nem vehetem le?
Hé, kisember, mi az...
Állatokon használom, amikor elszöknek.
Jó fiú!
Gyerünk, munkára fel!
- Nincs sok időnk. - Te gazember!
Szóval ezüst, aztán arany, ugye?
Ezt kérték.
- Ez csúcs. - Miért te teszed fel a csillagot?
- Nyugi! Ez csak egy csillag. - Mit mondtál?
Nem! A csokoládé a többi csokihoz megy.
- Mire készülsz? - Micsoda?
Karácsonyi pulóverek, ajándékok?
Bocs, hogy kellemes légkörben akartam megsütni a karácsonyi sütiket.
Ne vágj ilyen képet! Ne durcizz!
A belső világod teremt...
- Nézd meg magad! - Ne lökdöss, tesó!
Ne! Engedd el!
Engedd el!
Így van. Az én konyhámban ez nem megy.
- Ő kezdte! - Nem érdekel, ki kezdte.
Adelaide!
- Abdoulaye vagyok. - Mit mondtam?
Adelaide.
I-vel? Mindegy.
- Gyerünk! Káromkodós persely! - Nem.
- Káromkodós persely! - Csak rászóltam.
- Nem káromkodtam. - Te nem állsz le!
Vágjuk el az agresszió zsinórját!
Elvágtam.
- Amity, te is! - „Amidou”.
Mindegy. Gyerünk!
Oké!
Uraim, 24 óránk van. Főzzünk!
Gyerünk, ne lazsálj!
Nem is próbálkozol!
Gyerünk, gyorsabban!
Hihetetlen!
Gyerünk!
Francba!
- Valami baj van, tesó? - Jól vagyok.
Igazából nem vagyok.
- Csak nincs kedvem jópofizni. - Miért nincs?
A feleségem elhagy.
Sajnálom, nem tudtam.
Bárcsak láthatná a családunk, hogy mit értünk el itt!
Nagyon büszkék lennének.
Nem biztos, hogy segítene. Ez a te érdemed.
- Bizony! - Nem.
Te is büszke lehetsz magadra.
- Nagyon tehetséges vagy. - Köszönöm.
- Folytatnod kéne, ha ennek vége. - Tényleg?
- Abszolút. - Nagyon élvezem.
- Megtaláltad a hivatásodat. - Köszönöm.
Ezt tanultad valahol, ugye?
Egy ideig a Brioche Dorée-ban dolgoztam.
Mindig meglátszik, ha valaki egy kifinomult helyen dolgozott.
- Olyan, mint egy szendvicsbolt. - Csúcskategóriás.
- Drága. Négy euró egy szendvics. - Igaz.
Nos, folytasd tovább!
Nézz oda!
Mi az?
Ez a tiéd, köszönetképpen.
Élveztem, hogy együtt...
főzőcskéztünk.
- Annál több volt. - Nekem is.
Barátságunk szimbólumaként.
Nem hiszem el!
Honnan tudtad? Hihetetlen!
Egy utazós táska!
- Micsoda? - Fantasztikus!
Ebbe szedem majd a gombát ősszel.
- Ja, hogy a varázsgombát! - Igen.
- Köszönöm. - Fogd meg!
- Ez nem bőr. - Így van, ez nem bőr.
Ez műbőr!
Na ne!
- Teljesen! - Hihetetlen!
- Az eladó mondta. - Biztos egy vagyonba került.
Bocsánat!
Köszönöm...
- Szopjátok már le egymást! - Ne légy nevetséges!
- Káromkodós persely! - Nem is káromkodtam.
- Kussolj, káromkodtál! - Mindketten!
- Én? - Igen!
Micsoda képtelenség!
„Szopjátok le egymást...”
- Nem! - Nem! Oké, nem!
- Nem! - Én is nemet mondtam!
- Soha. - Azt mondtam, hogy nem.
- Nem. - Rendben.
Mi folyik itt?
Mi ez a cirkusz?
Gyerünk, menjetek vissza dolgozni!
Hedi!
Várj!
Gratulálni akartam nektek a kemény munkátokhoz.
Különösen neked.
Nekem?
Nos, köszönöm...
Gondolom, nem gyakran dicséri meg az embereket.
Megkezdtük a terméktesztelést.
Az eredmények bőven felülmúlták a várakozásainkat.
Ez... Igen! A csapat miatt van.
Köszönetet kell mondanom nekik. Amity, Adelaide, Houston...
- „Youssef”. - Mi?
- Yousef. - Yousef.
Mindenkinek! Együtt dolgoztunk.
Sosem láttam még olyan addiktív drogot, mint amit készítettél.
Micsoda?
Rendőrség! Le a földre!
Miért? Csak sütit sütöttünk.
A barátjuk nem néz ki túl jól.
Mi... Nem árulunk drogot, ugye?
Igazi zseni vagy.
A gyerekek imádják, amit csináltál.
A gyerekeknek ne, kérem! Karácsony estéjén ne!
Nem szeretem a karácsonyt.
Laila...
Igen. Hát persze!
Yousef!
Gyömbér!
Nagy pulcsi.
Kicsi csili.
Vagy kis zokni?
Mik azok a cuccok?
Afro!
A családom voltatok.
A gyerekeim.
Hogy tehettétek ezt velem? Úgy érzem...
Jaj, ne!
Ki kell mennem levegőzni.
Hagyd, hadd levegőzzön! A felesége elhagyja.
Maga rohadék! Hall engem?
Arra használt, hogy drogot főzzek!
Most oda fogják adni a családoknak és a gyerekeknek!
És az egész a maga hibája!
Az együttműködésnek vége.
- Richard! - Vége van. Viszlát.
Talán én szeretek korcsolyázni?
- Vége. - Richard!
Richard...
Karácsonyra itt leszek, esküszöm.
Mindig ezt mondod, de sosem vagy itt.
Nahát! Az idióta visszatért.
Hívatott?
- Hogy mennek a dolgok? - Majdnem kész.
Akkor szabadulj meg a kolonctól! Már nincs rá szükségünk.
Oké.
Legyenek párban, és csak óvatosan!
Hány maradt?
- Hol van? - Kiment levegőzni.
- Mikor? - Körülbelül 15 perce.
Halló!
A szakács elhúzott.
Nem mehetett messzire. Keresd meg, és hozd ide!
Szörnyeteg vagy, egy rémes szörnyeteg.
Drogot főztél a gyerekeknek!
A gyerekeknek!
Micsoda?
- Nem tudom. - Michael Jackson!
- Nem, egy szörny! - Frankenstein!
Charlie Chaplin!
Van egy Mikulás a bokrokban.
Ott.
A fenébe, egy újabb rejszoló Mikulás.
- Francba! - Gyerünk, menjünk!
Ne! Ne, maradjanak...
Nem...
Nem! Hé!
Tudod, Monica,
csodálatos érzés volt a karjaidban lenni.
Varázslatos volt.
Szereted a költészetet, te csintalan kislány! Én is.
- Tessék, Armando. - Nem!
Monica, nem ezért csinálom.
Jó, talán egy kicsit.
- Egy csók? - Nem, nincs csók.
- Na! - Én...
Azt hiszem, elromlott az ablak.
- Armando, szálljon be! - Mr. Nicecocks!
Van egy javaslatom az ön számára.
Mit csinálnak velem? Mit tettem?
Nem, én vagyok az!
Mogyoró vagyok, az asszisztense.
A bevásárlóközpontból.
Tényleg!
- Oké. - Gondoltam, idehozom.
Ez a hely szupertitkos.
Biztonságban van.
- De minek kellett a zsák? - Hogy ne ismerjék fel.
Ő Rudolph...
- Mi? - Megkínálja egy itallal.
Ezt mondta?
- Igen. - Nos...
Ugyanígy válaszoljak neki?
Egy tojáslikőrt kérek.
Tojáslikőrt!
- Van? - Igen.
Nagyszerű.
Szóval, mi történt? Mondjon el mindent!
Amit mondani fogok...
kicsit őrültségnek tűnhet.
Elmesélem.
- Maga egy szörnyeteg! - Micsoda?
- Drogot adott a gyerekeknek? - Nem.
- Tönkreteszi a karácsonyt? - Nem az én hibám!
Lailalai manipulált engem!
Megállítjuk őket. Mikor lesz az akció?
- Ma este. Már késő. - Nem.
- Elkéstünk. - Nem.
Tennünk kell valamit!
Igaza van!
Elmenekülünk.
- Nem. - De!
- De! Van autója? - Harcolnunk kell!
Rudolph nem lenne itt, ha elmenekült volna a problémái elől.
A Mikulás hozta ide, hogy megmentsük a családokat.
Már nincs egyedül.
Okkal keresztezték egymást az útjaink.
Vigyázat, jön!
- Üdv! - Nem tehetik tönkre a karácsonyt.
- Szeretjük a karácsonyt. - Igen.
Lehet, hogy szeretik a karácsonyt,
de én odavagyok a karácsonyért.
Ez itt a szülinapom, a húsvét, az esküvőm,
és itt a karácsony.
A karácsony... az karácsony!
Ha megmutatunk valamit, ami segíthet,
megígéri, hogy köztünk marad?
- Igen, megígérem. - Cserkészbecsszó?
Oké, szóval...
Mi a... terv?
- Mi a szándékuk ezekkel? - Elpusztítjuk azt, amit teremtett.
- Gyilkolással? Nem. - De bántanunk kell őket.
Erőszak kizárva.
Vannak köztük jó emberek, Nagy pulcsi,
Kicsi csili, Brahim...
Nem, csak a drogot kell megtalálni,
és megsemmisíteni.
- Honnan szerezték ezeket a fegyvereket? - Katonák voltunk.
Különleges egység, 2. hadosztály.
De ez még a baleset előtt készült.
Baleset. Értem.
Sokat változtak.
Ez... Mi történt?
A fejembe ment egy repesz.
- Rudolphnak jutott a többi. - Értem, a többi.
Hűha!
- Igen! Remek ötlet, Rudolph! - Mit mondott?
Hogy készítsünk saját fegyvereket.
Rendben,
de egy feltétellel. Nincsenek fegyverek.
Olyan fegyver kell, ami nem öl.
Megegyeztünk.
Sosem fogsz kijutni az olimpiára, de készen állsz a versenyre.
Támaszkodj a lányom tehetségére!
Köszönök mindent.
- Biztos, hogy nem akarsz jönni? - Biztos.
A lányom nem akar látni. Valószínűleg jobb így.
Ígérj meg nekem valamit!
- Richard, hol voltál? - Gyakoroltam. Indulunk a versenyen.
- Sajnos kicsit elkéstél vele. - Még mindig meg tudjuk menteni a házat.
- Tommynak igaza van. - Scottie.
- Igen. - De nem állunk készen.
Egy óra múlva lesz. Mi van a ruhákkal?
- Anya... - Meghan, néha...
- Anya... - Az első...
Ez az utolsó alkalom...
- Szeretném... - Mindig ugyanaz a nóta.
Ennyi, Meghan.
- Ez... - Nem.
Meg tudom csinálni.
Bízz bennem!
Adj egy esélyt!
Esküszöm, meg tudjuk csinálni!
Ettől még semmi sem változik közöttünk.
Rendben, akkor...
vágjunk bele!
- Hogy állnak a ruhák? - Csinálom.
Ismét itt vagyunk a nagy Karácsonyi Páros Korcsolyaversenyen.
Ne feledjék, az első díj 50 000 dollár!
Nem mindennap adódik lehetőség arra, hogy ekkora összeget nyerjenek.
És nem mindennap adódik lehetőség arra, hogy önnel vezessek egy műsort, Nancy!
Lássuk gyorsan a pontszámokat! Öt páros már korcsolyázott.
És meglepő módon Hendersonék vezetnek.
Ez ám a meglepetés!
Tökéletes koreográfiájukkal 30-ból 21 pontot szereztek.
Ott vannak.
Nézzék csak meg őket! Hát nem aranyosak? Édes kis páros!
- Mozgékonyak a korukhoz képest. - Ahogy a nagyim mondta:
„A régi edényben készül a legjobb lekvár.”
- A következő... - „A régi formákban készül a legjobb süti.”
- A következő... - Továbbá:
„Nancy, kövér vagy, csúnya és őrült. Sosem lesz belőled semmi.”
De nagyi, te már nem élsz! Én meg a tévében vagyok, cseszd meg!
Tessék?
Ez valami vicc?
Nem, állj...
Majd én elintézem a két fickót kint.
- Nem! Azt mondtuk, nincs erőszak. - Csak elaltatom őket.
A karra vagy a lábra!
Mi a baj, tesó?
- Hihetetlen. - Félrevisz.
Adja ide!
Még jó, hogy régen lövészszakkörre jártam.
- Bal láb vagy jobb kar? - Bal láb.
- Tényleg be kell állítani. - Mondtam.
- Alszanak. - Menjünk!
Nyomás!
Siessünk!
Köszönöm.
Remélem, tetszenek a ruhák.
Nincs itt. Nem tudom, hol van!
Senki sem tudja, hol van!
Ez nem az én dolgom. Maga a zsaru.
Igen!
Szóval, ma este nyolc, anya?
Nagyszerű.
Jól hangzik. Puszika. Szeretlek.
- Csodálatos munkát végeztél, drágám. - Mondtam, hogy tehetséges vagyok.
- Tetszik, apa? - Nagyon klassz.
Nem lehetünk messze.
Jaj, ne!
Rejtőzzünk el oda!
Gyerünk!
A következő páros, Oksana Stojanovic és Armando Costa...
- Armando. - Aki egyébként
- anyám pasija. - Üdv, Mrs. Phillips!
Remélem, jól van!
- Nagy reményeket fűzünk hozzájuk. - Tűz és jég! Tökéletes!
- Mint mi. - Nem igazán. Még barátok sem vagyunk.
Túl nyers voltam?
- Nem. - Megbántottam?
Folytassuk!
- Kezdődik. - Felkészülni...
vigyázz...
rajt!
Erős kezdés, nagyszerű alakzat.
Hű! Úgy néznek ki, mint két kis papagáj!
Megolvad a jég, mint egy jégkocka egy forró testen.
Micsoda emelés! Fantasztikus!
Nézzék, hogy kiemelte! Mintha egy tollpihe lenne.
Szerencsések vagyunk, hogy Amerikában élünk, és láthatjuk őket.
Marhaság!
Alig várom, hogy lássam a pontszámokat!
Merész!
Nincs rossz reklám.
- Egy nő sem tud ellenállni neki. - Még a végén én is a férfiakra váltok.
- Miért ne? - Modern korban élünk.
Ez igaz.
Két tízes és egy kilences, ezzel átvették a vezetést.
Ez biztosan elég lesz a győzelemhez!
Ötvenen vannak...
Nos, akkor...
köszönök mindent.
Nagyon bátrak voltak. Ideje cselekedni!
Sok szerencsét, hamarosan találkozunk! Odakint várok.
Hívjanak, ha szükségük van rám.
Rohanok, de talán jobb lenne, ha segítséget kérnék.
Viszlát. Sok szerencsét!
- Micsoda? - Nem hagyhat minket egyedül.
Helyre kell hoznia a dolgokat. Mi csak segíteni jöttünk.
- De megvágtam az ujjamat. - Tessék! Fogja!
- Nem. - De.
Szarházi!
Miért tetted, Lucas?
Nem volt más választásom.
Nem tudtam, hogy zsaru.
Oké, tudtam, de mit tehettem volna?
Nem tehettem mást.
- Én sem. - Miről van szó?
Hedi, a fogót!
A mit?
Ne!
Ne csináld!
Ne, tedd el!
Mindjárt ti jöttök. Készen álltok?
Jól vagy?
A bokám!
Sajnálom, nem fog menni.
Belerángattalak ebbe, most meg lesérültem.
Majd én beállok.
- De te abbahagytad a korcsolyázást. - Igen, de most
a családunkért fogok korizni.
De az én stílusomban.
Nem úgy, mintha szerelmes lennék apába. Tök gáz.
Igaz.
- Igen. - Mi a terv?
Oké, Scottie, szükségünk lesz a te tehetségedre is.
Készen állunk?
- Igen. - Igen.
- Oké, gyerünk! - Igen!
Elnézést, hogy beleszólok, de ki kell zárniuk őket.
Még van 30 másodpercük.
- A lányával fog korcsolyázni. - A lányával?
Ez nem szabályos.
A szabályok nem tiltják, hogy apa és lánya együtt korcsolyázzon.
Hadd végezzük a munkánkat, Mr. Nicecocks!
Elnézést, Marie-Noël.
Volt egy kis balesete, Ellen?
Nem akarok önnel csevegni.
A műsor hamarosan kezdődik.
- Alig várom! - Tiszta libabőr vagyok.
Egy apa-lánya páros, ilyen még nem volt.
- Az biztos, hogy nagyon édes lesz. - Biztos vagyok benne.
Rajta, Scottie!
ELSŐ HELYEN OKSANA STOJANOVIC - ARMANDO COSTA
ELEMZÉS: TALÁLAT
SZKENNELÉS - AZONOSÍTÁS - VESZÉLY
Erős a zeneválasztás!
Gyerünk!
- Richard! - Igen, persze.
Olyanok, mint az angyalok.
Elképesztő!
Csodálatos alakzat!
Nyerni jöttek.
Armandónak és Oksanának van miért aggódnia.
Emberükre akadtak.
- Kidobom a taccsot. - Még pár forgás.
Az apai szeretet felemelő tud lenni.
- Nem gondolja, Danny? - Nem tudom. Nekem nincs apám.
Gyerekkoromban elhagyott.
Elment cigiért, és soha többé nem jött vissza.
Brahim! Mit keresel itt?
Gondoskodom arról, hogy a barátomnak ne essék bántódása!
Mármint nekem?
- Gyere, kiviszlek innen! - Nem lehet.
Ez az én harcom.
Én csináltam ezt. Nekem kell elrendeznem.
A te csatádat a Brioche Dorée-nál kell megvívnod.
Nagyszerű leszel. Tehetséges vagy.
Egy csiszolatlan gyémánt.
- Rajta! - Neked köszönhetem.
- Mit? - El akartam mondani.
- Jelentkeztem a Brioche Dorée-hoz. - Na ne!
- Hétfőn kezdek. - Tényleg?
- Három nap próbaidő. - Ne beszélj!
Meghosszabbítható szerződés.
- Köszönök mindent. - Ez remek!
Egyszer a nejemmel elmegyünk oda vacsorázni.
- Nem lenne jó? - Jó kaját fogok csinálni.
Nagyon jót.
Gyere a Brioche Dorée-ba!
Hivatkozz rám, és 10% kedvezményt kapsz!
A kijárat erre van.
Erre menj!
- Sok szerencsét! - Ciao!
Richard! Gyerünk!
Most lerendezzük, Leilei!
Menj, nézd meg!
Majd én elintézem.
Tudtam, hogy eljönnek értem.
Elnézést!
Ezt leteszem.
Ne!
Jól van?
Elnézést!
Bocsánat!
Csak nem a barátom, Hedi?
Azt hiszed, félek tőled?
- Készen állsz a végére? - Igen.
Köszönöm, hogy betartottad az ígéretedet. Szuper apa vagy.
Együtt készülnek fel az utolsó ugrásra.
Ne kövesd el ugyanazt a hibát, amit én!
Vigyázz a családodra!
Különben egy ostoba vénemberként végzed,
aki mindent megbán.
Megígérem.
Te jó ég!
Ez hihetetlen! Egy lendülettel elesett.
Richard!
Átkozott korlát!
Várjanak...
Azt hiszem, némi mozgást látok.
- Mozog. - Feláll.
Visszatér a halálból!
Igen!
Gyerünk, Richard!
Mi ez a vigyor?
Egészen zseniális!
Apa!
- Meghan! - Jól vagy?
Igen!
Elhagytad az egyik koridat.
Nézzék! Minden fekete-fehér.
Gyerünk!
Gyerünk, ideje aludni! Így, ni!
Kérem...
Silestone-ék rendkívüli teljesítményének ellenére,
Oksana Stojanovic és Armando Costa nyerték meg a kupát!
És az 50 000 dolláros díjat!
Nancy, ez szép kis summa!
Pont ekkora volt az az összeg, amit a nagyim nem hagyott rám.
Utállak, nagyi!
Szegény Silestone család!
Mit akar, Dick?
Maga nyert, ez nem elég?
Csak azért jöttem, hogy lássam, hogy néz ki a kudarc.
Még sosem tapasztaltam.
És egyben el is kérném
az új házam kulcsát.
Nos...
Az a helyzet...
A helyében nem lennék ilyen biztos benne.
Georges?
Letétbe helyeztem egy 50 000 dolláros csekket
ma délután a bankban.
Az adósságukat kifizették.
Tehát az ingatlanfejlesztésemnek lőttek?
Figyeljen, Dick!
A szívtelenségét elnézve
úgy látom, megint egyedül tölti a karácsonyt.
- Ezzel meg mire akar célozni? - Arra.
Az én kis orosz babácskám!
Ezzel a leárazott mariachival?
Mi végeztünk!
El az útból!
Utat!
Még sosem láttam ilyet.
Lehet, hogy valami sámánrituálé.
Nem tudom, mi történt.
Mi a fene ez?
Mi csak segítettünk.
Én is segítettem.
Én voltam...
a spicli.
Nem mintha tetszene ez a kifejezés...
A nagyapád miatt sosem ettem fagyit lóháton.
- Emlékszel? - Igen.
Akkor hát...
kellemes ünneplést a családoddal!
- Várj... - Talán...
- Te... - Arra gondoltunk, hogy...
Anya, mondd te!
Ha ez egy családi ünnep,
úgy helyes, ha te is velünk vagy.
Tudod, sajnálom...
Majd később megbeszéljük.
Itt az ideje, hogy kibéküljünk. Nem gondolod?
Mert...
végül is karácsony van.
Halló!
Ha valami csoda folytán esetleg hall engem...
szeretném megköszönni, amit a családomért tett.
Visszakaptuk a házunkat,
és ami még fontosabb, az otthonunkat.
Nem tudom eléggé megköszönni.
Apa?
Remélem, rendeződtek a dolgok önnél is...
és a nejével és a kislányával
tölti a karácsonyt.
Puszi...
Úgy értem, viszlát!
Ez egy puszi volt.
Nem, én éppen beszélek valakivel.
Olyan, mint egy walkie-talkie...
Boldog karácsonyt!
Úgy néz ki, mint a Mikulás.
Jól van.
Menj!
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Csonka Ágnes