Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Arăt aiurea? - Nu. Sincer, arăți grozav.
Perfect!
Asta o pui în ureche și asta în geantă.
Nu mă trage pe sfoară! Sper ca omul tău să fie acolo.
Va fi! Nu-ți face griji!
- Asta este ultima dată. O fac doar... - O faci ca să-ți salvezi fundul.
Haide, șobolanule!
Nu-mi place când mă faci așa.
- Tacă-ți fleanca! - Bine.
Trebuie să apară. Aveți grijă.
Poate fi înarmat și periculos.
- Greg, mă auzi? - Tare și clar.
- Asta e o misiune stupidă. - Ești cel mai bun om pentru asta.
Toată lumea, pe poziții!
Moș Crăciun!
Îmi pare rău, scuze. Moș Crăciun!
Da, da.
Eu sunt următorul!
Cine e idiotul ăsta?
Este Moș Crăciun!
- E un idiot la coadă. - Moș Crăciun!
- Ușor. - Da.
Asta e ridicol!
- Ne va da de gol! - Mă ocup.
- Haide, du-te! - Mulțumesc, Suzanne!
- Ușor. - Moșule!
Bună, Moșule! Sunt René.
Mama îmi spunea „Alună” ca să-mi amintesc de alergia mea.
Sunt foarte fericit să te văd!
N-am văzut niciodată un Moș Crăciun ca tine!
A venit.
Greg, ținta este în fața ta.
Îl văd.
După ce fac schimbul, vă anunț, puteți interveni.
Calm!
Cu cine vorbești? Și tu auzi voci?
Și eu ofer cadouri, știi. Am unul special pentru tine.
El este Titoune!
Salutare!
- E timid. - Miroase a rahat.
Taci!
Ciudat moș.
Nu știu de ce face așa.
Schimbul este în curs de desfășurare.
- Repet, schimbul este în curs. - Mă ocup.
Are o armă!
Un Moș Crăciun vigilent. Lasă-mă să te ajut!
Renunță, ticălosule!
E grozav!
- Crezi că e amuzant, prostule? - Da.
Ăsta da Moș!
FOARTE TARE
PROVOCĂRILE CRĂCIUNULUI
De ce m-ai înlocuit cu unul de la Narcotice pentru misiune?
Nu am avut de ales. Ai vrut liber de Crăciun
- ... pentru a-ți vedea fiica. - Asta e problema mea.
- Eu fac infiltrarea. Nu altcineva! - Te sun eu înapoi.
Îmi pare rău, știu că e târziu.
N-ai uitat nimic?
Spectacolul fiicei tale.
Îmi pare rău, a apărut ceva în ultima clipă.
Ești un ticălos. I-ai promis.
Iată valiza ei. Jucăriile sunt în geantă și i-am pus
- ... cărțile de istorie... - Nu o pot lua.
Au nevoie de mine într-o misiune. Îmi pare rău.
Știam eu!
Știi ce? Mă voi descurca, dar măcar spune-i tu de data asta.
M-am săturat s-o fac eu în fiecare weekend.
Bine.
La ce te uiți?
Un film de Crăciun.
Scottie!
Da?
Nu ți-am zis să dai mai încet?
Bine, reuniune de familie. La parter, acum!
Am înțeles. Vin imediat.
- Mamă, pot ieși cu prietenii mei? - Nu.
Mâine ai antrenament.
Trebuie să tragi din greu să fii o patinatoare profesionistă.
Dar eu vreau să fiu designer de modă!
Aia nu e o profesie.
Dacă tu nu ai ajuns la profesioniști și te-ai căsătorit cu un ratat
- ... nu înseamnă că-mi poți dicta mie. - E tatăl tău!
Casa mea, regulile mele!
Doar că nu va dura mult timp.
Meghan, trebuie să...
Nu, stai...
- Am nevoie de... - Mamă...
- Deci... - E doar...
Este imposibil să vorbesc cu tine.
Îți voi demonstra că am talent.
Meghan...
Ellen.
- Întâlnire de familie? - Da.
Ce idiot!
Nu fi rău! E un tată grozav.
Îți amintești că trebuia să stai cu mine de sărbători?
Nu-ți face griji, am auzit.
E în regulă.
- Voi fi aici de Crăciun, îți jur. - Mereu spui asta. Nu vii niciodată.
Acum e diferit. Îți promit.
Haide.
Haide, din nou.
- La culcare, dragă. E târziu. - Dar nu s-a terminat încă.
Haide, oricum îl știi pe de rost.
- Te iubesc, iubita. - Pa!
Poftim!
- Ce e asta? - Scrisoarea ei către Moș Crăciun.
Ce vrea?
Vrea ca tatăl ei să fie ca cel din film.
Idiotul cu mustața?
Cum a reacționat?
Bine. Crește. Va înțelege. Nu mai este un copil mic.
Exact, Greg, nu o face să crească prea repede.
Vrea doar să-ți faci timp pentru ea.
E o prostie, dar în curând vei fi tu cel care o va ruga asta.
- Nu răspunzi? - Da.
Alo?
Operațiunea este mâine.
Deci, ascultă, informatorul te va lua mâine-dimineață de la hotel.
Camera 24. Dormi acolo diseară.
Tu ești bucătarul.
Tipul nou care pregătește drogurile.
Când drogurile și șeful sunt împreună, Lucas va semnala și vom intra.
Am înțeles.
- N-o da în bară. - Este atât de distractiv!
Un mic slalom la dreapta și apoi stânga.
Țineți ochii închiși!
- Aveți ochii închiși? - Da.
Știu că sunteți supărați că trebuie să plecăm de aici,
dar eu și mama avem probleme financiare grave,
și nu avem 50.000 de dolari ca să o putem păstra.
Dar tatăl vostru v-a promis o casă frumoasă.
Și tatăl vostru își ține mereu promisiunile.
Deschideți ochii!
Ei bine?
Dar, Richard, nu putem trăi ca țiganii.
Țigani?
De ce nu-i ceri bunicului? El are de unde.
Nu, Meghan, știi că nu vorbim cu el.
Și Moș Crăciun ce ar trebui să facă? Nu are coș de fum.
Moș Crăciun găsește mereu o cale.
Poate o țeavă de eșapament sau o gaură de rugină.
Ediția de seară!
Bună, Meghan! Frumoasă geacă!
Seară frumoasă!
Nici măcar o persoană fără adăpost n-ar sta acolo.
CAMPIONATUL DE PATINAJ PE GHEAȚĂ 24 DECEMBRIE
- Ellen... - Stați, uitați aici!
Măcar uită-te înăuntru.
„Marea competiție de patinaj pe perechi de Crăciun.
„Câștigătorul va pleca acasă cu suma uriașă
„de 50.000 de dolari!”
Exact atât ne trebuie ca să salvăm casa!
Cred că Ellen și Richard Silestone își pun din nou patinele!
Acum știi de ce Crăciunul este sărbătoarea mea preferată.
Întotdeauna există un miracol.
Ce fel de idiot organizează o competiție cu un premiu așa mare?
Proprietarii ultimei case de care am nevoie sunt foști campioni naționali.
Dacă își vor salva casa, planul meu imobiliar se va prăbuși.
VÂNDUT
Construcția hotelului și a complexului începe pe 25 decembrie...
CENTRU DE GOLF CHARM CITY MAREA DESCHIDERE
... și nimeni nu-mi va sta în cale.
Burk! Fă o vizită familiei!
Asigură-te că nu participă la competiție!
Nu pot risca cu familia Silestone.
Richard Silestone?
Îl cunosc. Obișnuiam să-l hărțuiesc în școală.
Lucky Burk este aici pentru a te ajuta!
ATENȚIE PROASPĂT VOPSIT
Doamnă!
Vezi, Meghan?
Nu e așa de greu, nu-i așa?
Nu!
Trebuie să te antrenezi din greu
pentru a deveni campioană ca și mama ta frumoasă.
- Eu vreau să fiu designer de modă. - Minunat! Vom continua mâine.
Haide.
Sunteți foarte amabil.
Mulțumesc că ne-ați înregistrat.
Deci, repet, suntem Ellen și Richard Silestone.
S-I-L-E...
Așa este, Stone.
Stone, la sfârșit? Ca magazinul?
Da, ca și magazinul.
Îmi plăceau prăjiturile lor!
Sunt atât de încântat să aud asta. E sufletul meu.
Am făcut tortul acela cu multă dragoste,
și tortul...
Alo?
- Silestone. - Da, acesta e numele meu.
- Vă aud foarte clar. - Silestone, în spatele tău.
Nu înțeleg. În spatele meu...
Incredibil!
Bunul meu prieten Burk Cunningham Jr.!
- Ce mă bucur să te văd! - Da?
- Ce mai faci, bătrâne ticălos? - Sunt gangster.
- Ascultă-mă, Richard... - Excelent!
... dacă concurezi în competiția aia,
s-ar putea să ai un accident.
Drăguț din partea ta că-ți faci griji pentru mine,
- ... dar totul este bine. - Ce idiot!
Richard, dacă concurezi,
îi voi face o mică vizită familiei tale.
Foarte drăguț din partea ta!
Ellen s-ar bucura să te cunoască.
- Copiii... - Te ameninț, tâmpitule!
Dacă concurezi, vin după tine
- ... și familia ta, da? - Ești prea aproape acum.
Amintește-ți de trecut,
- ... când te loveam, te durea. - Așa e.
Acum va fi și mai rău!
Încă ești rapid.
În cazul în care nu înțelegi...
- Frumos abdomen! - Nu, stai...
O armă!
De ce?
Deci, chiar ești gangster!
Pentru vremurile bune!
Și să nu încerci să...
Vai!
O, nu!
Nu încerca să înțelegi, doar fă cum îți spun.
- Bine. - Stai departe de patinoar.
Ești bine?
- Nu-ți lăsa soția să te convingă. - Burk! Burk!
Aici! Nu te uita!
Dacă spui cuiva despre mica noastră discuție,
ești mort...
- Stai așa. - Așteaptă!
- Da. - Ești un om mort!
Capisce?
Capisce, șefu'!
Poți chema o ambulanță?
- Telefonul e aici. - Dar am tăiat linia.
În ce mizerie m-am băgat!
Cum o să-i spun lui Ellen?
Am nevoie de o soluție, și rapid.
Luați-vă lucrurile, copii. Mergem acasă.
- Bine. - Bine.
Ellen...
Richard!
- Ce s-a întâmplat? - Dacă ai ști, dragă.
Nu putem participa la competiție.
- Cum adică? - Era o gaură la intrare.
Am pășit în ea...
Mi-am răsucit genunchiul.
- Soarta este împotriva noastră. - Ce vom face?
Îmi pare rău că vă deranjez.
- Da, ne deranjezi. - Armando.
Ellen.
Nu e treaba mea,
dar v-am auzit vorbind despre casă.
- Mi se rupe sufletul. - Mulțumim, dar e ceva personal.
Acum că Richard este handicapat...
- Nu sunt handicapat! - Am putea participa împreună,
ca pereche, tu și eu.
Cu talentul tău
și cu al meu...
Ei bine, nu vreau să mă laud,
dar cu grația mea.
Pare că vrei să te lauzi.
Richard, nu crezi că am fi o pereche bună?
- Vezi? Richard este de acord. - Am dat din cap. Asta înseamnă „nu”.
Dar premiul în bani...
Premiul este al tău. Banii sunt pentru casă.
Ellen, nu vreau să te forțez.
- E alegerea ta. - „Când?”
„Când” ce? Când este competiția?
Este pe 24 decembrie. Sunt fluturași peste tot.
Nu știe să citească?
Îmi pare rău, doar glumesc.
- Ai face asta pentru noi? - Da!
Nu e nevoie de asta! Opriți-vă! Hei!
Ellen!
E libidinos, mexicanu.
I-o va trage soției tale.
Îmi pare rău...
- Mâine poate putem începe antrenamentul. - Sigur au fost furate!
Erau chiar acolo!
Poate, două ore dimineața...
Și două după-amiaza.
Am avut aceeași idee!
Unde este ticălosul care a furat cârjele fiicei mele?
Îi voi rupe picioarele. Unde este?
Te rog să nu participi la competiție cu Armando.
MOȘ CRĂCIUN
MAMA EU RICHARD
Ești gelos?
- Asta e ceva nou. - Gelos? E ridicol!
Nu e important, dar...
E drăguț din partea lui că vrea să ne ajute, dar nu participăm!
Suntem în pericol. Vă rog!
Explică-te! În primul rând, minți că ești rănit,
acum nu vrei să concurez cu Armando. Nu are sens!
- Există un pericol... - Suficient!
Ori îmi spui ce se întâmplă,
ori înveți să dai în cărți și furi cupru,
și poți trăi singur în remorca ta de țigani.
- Voi participa la competiție. - Nu, Ellen.
Cu sau fără tine.
Nu trebuie să facem concursul ăsta, suntem în pericol de moarte, e simplu...
„Nu vorbesc cu mincinoșii.”
CRĂCIUN FERICIT
O, nu!
Ce e cu moaca asta?
Salut, Gregory!
- Cine ești? - Nu e evident?
Nu te pune cu mine!
- Ce e asta? - Asta e ceea ce fac eu.
- Nu vin doar prin șemineu. - Ce naiba caut eu aici?
- Scrisoarea fiicei tale... - Nu vorbi despre ea, sugativă!
Salvează această familie și te poți întoarce în lumea ta.
La naiba cu familia asta!
Tibulin! Sunt cu un client!
- Avem o mică problemă. - Ce mai e?
- A fost o mică eroare la vrajă. - Cum adică?
Mă scuzați!
Unde l-ai trimis pe celălalt?
Ei bine...
- Și asta ți se pare o mică eroare? - Nu am vrut să te îngrijorez.
Scuzați-mă, Chip și Dale, puteți să-mi spuneți ce se întâmplă?
Dacă nu merge, te trimit înapoi la scrisori.
- Nu! - Ba da.
Ce naiba se întâmplă?
Totul e în regulă.
Bine, Tubulin și cu mine trebuie să plecăm.
Un mic sfat, rezolvă repede.
Hei, n-am terminat de vorbit!
O, nu, asta e casa tipului cu mustață.
La naiba, ăsta e un coșmar!
Scottie. Scottie, unu, doi.
Scottie, Scottie...
Scottie, mă auzi?
Scottie...
Unu! Unu, doi!
Scottie, mă auzi?
Scottie, unu, doi, Scottie!
- Scottie, Scottie... - Alo?
Scottie! Scottie, ascultă!
Asta e o nebunie! Nu știu unde sunt.
- Spune-i mamei, te rog. - Cine ești tu?
Cum adică? Unde e Scottie? Sunt Richard Silestone.
Ce i-ai făcut fiului meu?
Ascultă, dacă rănești pe cineva din familia mea,
- ... știu niște băieți duri... - Nu-mi pasă de familia ta!
- Ce? - Unde ești?
Cum adică, unde sunt?
Hai să ne calmăm! Nu știu unde sunt.
Sunt într-un fel de...
- ... un hotel vechi. Tu? - Eu pun întrebările.
Nu, eu pun întrebările!
- Bine, întreabă tu primul. - Uită-te în oglindă.
- Cum arăți? - Bine, dar mai întâi, spune-mi cine ești.
Îți explic mai târziu. Nu avem timp.
Bine. O oglindă...
- Nu, nu, nu... - Ei bine?
Arăt ca un prizonier!
- Nu! Un amărât. - Ăla sunt eu, idiotule.
Am schimbat corpurile.
Scuze. Nu arăți prea bine.
Îmi pare rău,
dar sunt pierdut. Poți explica totul de la început?
Bine, voi încerca, dar e o nebunie și pentru mine.
L-am văzut pe Moș Crăciun. El ne-a schimbat.
Îmi pare rău, dar de ce ar face Moș Crăciun o vrajă așa rea
pe tine,
- ... un tip sărac fără adăpost? - Nu sunt fără adăpost!
Tu trăiești într-o rulotă dezgustătoare!
Nu vorbi așa despre... casa mea!
Puteam veni singur. Nu trebuia să vii.
Am preferat așa. Acum las-o baltă!
- Plângi, Richard? - Nu, pentru că asta nu este real.
- Închid acum. - Richard...
Totul este fals, e un vis.
Uită-te ce pom de Crăciun trist!
De obicei, când visez, totul este vag.
Știu, o voi dovedi tăindu-mă.
- Richard? - M-am tăiat.
Este real. Repet,
e real, oricine ai fi.
Asta se întâmplă cu adevărat.
- Ce cameră este? - 24.
Ce ai de gând?
De ce transpiri?
Nu transpir. Doar că am multe haine.
Este cineva la ușă.
- La naiba! - Ce e?
- Du-te să vezi cine este. - Nu vreau.
Richard, adună-te și mergi să vezi cine este.
Mă îndrept spre vizor. Am ajuns la vizor.
Sunt doi. Par bine făcuți.
Unul are părul blond creț, o privire goală,
- ... e mic, pare prost ca o stâncă? - Păi,
ești cam răutăcios, dar da.
- Richard, ascultă. - Da.
- Vrei să ajungi înapoi acasă? - Da.
Desigur.
- Ascunde-te și nu face niciun zgomot. - Terminat!
- De ce nu răspunde? - Probabil a plecat la cumpărături.
Nu știu.
E ceva în neregulă?
Unde este?
- Nu e aici. - Și mai vrei să am încredere în tine?
Nu e aici. Hai să mergem.
O sun pe Laila.
Ce? Te rog să nu o suni.
M-ați găsit!
Greg e aici.
Fii gata să pleci când Lucas dă semnalul.
Avem nevoie ca Laila să fie lângă droguri, așa că nu te grăbi.
Am înțeles.
- Cum te descurci? - Bine, tu?
E leit Mohamed Salah!
- Ce nebunie! - Uitați-vă la el!
Un mic blocaj rutier.
Așteptați!
Te ajut să întorci.
Este Hedi, mișcați-vă!
Ce mai securitate aveți!
Da?
- Să mergem! - Bine.
- Deci, suntem aici. Bine. - Ce faceți, băieți?
- Salut. - Bună seara. Vai, e zi!
Sărbători fericite!
Bucurați-vă de antrenament!
Cine e tipul ăla?
- Ce? - Ce tot face?
Nu știu.
Probabil e de la drogurile pe care le gătește.
Scuzați-mă!
Îmi spuneți unde mergem?
Bine, e o surpriză.
E frumos aici!
Bun. Deci e o proprietate în formă de L și pe aici se ajunge...
- Nicăieri. Asta e tot. - Bine, să trecem la treabă.
Laila vrea totul gata în două ore. Treci la gătit!
Laila ai spus?
Lila? Leilei?
O, Laila! Da!
Nu ai pronunțat corect. De unde ești?
Îmi pare rău, nu este relevant.
Deci, ce vrea Laila să-i gătesc?
Cum adică...
Păi... Specialitatea ta.
De aceea te-am adus aici, știi...
Am aranjat asta ca tu să poți...
Da...
Desigur. Bineînțeles.
Ai dreptate. Voi face specialitatea mea.
Specialitatea mea, care trebuie făcută din tot ce e aici,
și nu vă pot mulțumi suficient.
Pentru că totul este aici. Ciocolată, perfect.
Asta e o chestie tare. Ce... Asta e ciocolată veche.
Nu voi folosi asta.
Și aveți niște... ciocolată în formă de bulgăre?
- Ai terminat cu inventarul? - Am terminat. Vom începe!
Începem! Trebuie doar să mă spăl pe mâini.
- Baia este acolo. - Mulțumesc. M-am tăiat.
Chiar doare! Bine.
Îmi pare rău. Va trece.
Ești sigur de tipul ăsta?
- Alo? Mă auzi? - Alo!
- Da, salut. - Unde ești?
- Sunt în locația lor. - De ce i-ai urmărit?
Nu am făcut-o...
Ești nebun? M-am ascuns, dar m-au găsit.
M-au adus aici, nu știu unde, și mi-au cerut să gătesc.
- Ești bucătar? - Fă ca ei pentru o vreme.
Gătește ce îți cer. Nu atrage atenția, nu vorbi.
- Trebuie să mă întorc. - Bine.
- Cum îți pot ajuta familia? - Competiția.
Nu-i lăsa pe Ellen și Armando să patineze împreună.
- E o chestiune de viață și de moarte. - Armando e cel cu care te înșeală soția?
Poftim?
- Unde îl pot găsi? - La patinoar.
Te rog, promite-mi că te duci acolo.
- Da. - Pe cuvânt de cercetaș?
Pe cuvânt de cercetaș.
Nu, nu o spui cu credibilitate.
Te rog.
- Pe cuvânt de cercetaș. - Tot nu sună sincer.
- Mai încearcă! - Tacă-ți fleanca!
Ba tu să taci!
- Grăbește-te! - Imediat.
Era doar o mică tăietură, nimic grav.
Domnilor, dacă doriți specialitatea mea, atunci o veți avea.
Avem deja făina, de o calitate foarte bună, după cum arată.
Ciocolata, nu așa strălucită.
Dar pentru cea mai bună turtă dulce din Connecticut, mai am nevoie și de altele.
Ce?
Am nevoie de mai multe ingrediente.
Unde sunt ustensilele de gătit?
- Chiar cred că drogurile... - Destul cu asta!
Ce este asta?
- Da. Pardon. - Ce îți mai trebuie?
- O mulțime de lucruri. - Fă o listă.
- Da. - Și i-o dai lui Lucas. Ai înțeles?
- Am înțeles. - Mă întorc peste două ore.
Foarte bine.
- Crezi că mă place? - Ce ai de gând?
O să ne dai de gol.
Lucrăm împreună?
Nu. Bine, deci...
Am treabă. Sunt multe de făcut.
S-o facem!
Trei, patru, pătrat flamenco, cinci, șase, arată încheieturile.
Grozav. Foarte spaniol.
Acum, mișcă-ți șoldurile.
- Haide. - Armando!
- Mâinile tale ar trebui să fie mai sus. - Scuze.
O să-ți miști șoldurile dacă vrei să păstrezi casa.
- Mai jos. - Scuze.
Unele partenere spun da, altele nu, altele poate.
- O dată am crezut că nu este da. - Pepito, dispari!
Richard?
Ca să vezi! Este vindecat.
Nu mă face să vin acolo!
Ce este, Richard? Vrei să mă provoci?
Vrei să mă provoci pe mine?
Te-ai lovit la cap?
Haide, dacă te crezi bărbat!
O să-ți dau un șut în fund, Zorro!
Nu, Richard, renunță!
A căzut ca un bolovan!
- Nu poate să stea în picioare? - Armando, nu te-am văzut niciodată așa.
- Glumesc doar. - Ești bine?
Richard, nu știi cu cine ai de-a face!
Am făcut kickboxing spaniol!
Vorbești cu Armando Costa Noches de la Trigo!
Deci...
Nu știi ce te va lovi. Poate asta? Sau astălaltă?
Poate amândouă?
Haide!
Alege tu. Dreapta sau stânga?
Nu se aștepta la asta. Aceasta sau...
Dispari, clovnule,
înainte să mă enervez.
Nu ar fi trebuit să faci asta!
M-ai umilit ca pe un animal de circ.
Ca pe Pepino, maimuțica de circ din Santiago, Chile.
Stăpânul l-a obligat să meargă
pe cărbuni fierbinți, arzându-și pernuțele mici de la mâini și picioare.
Dar eu,
eu nu sunt Pepino. Nu, nu!
Nu sunt Pepino! Nu ar fi trebuit să faci asta!
Richard!
Ellen, nu am crezut niciodată că voi fi violent în fața unei femei,
dar asta...
E timpul să ne batem!
Abia te-am atins. Ai nasul din plastic?
Nu mă atinge!
- Soțul tău este bolnav! Bolnav! - Îmi pare rău.
Nu particip la competiție cu tine.
Nu mă atinge! Nu meriți!
Nu, Armando Miguel.
Face tam-tam pentru nimic, ca și cum i-aș fi dat una.
S-a terminat. Nu va fi nicio competiție.
Ce ai făcut?
L-am bătut puțin.
Poate că am exagerat. Îmi pare rău.
Am crezut că vrei să salvezi casa, dar ai stricat totul.
Nu vreau să te mai văd niciodată, Richard!
Toată chestia asta începe să mă deranjeze.
Bine, bine...
Și acum?
- Ai totul? - Aproape.
- Nu am găsit nucșoară. Am scorțișoară. - Nu este același lucru!
- Sunt condimente complet diferite! - Aceeași culoare.
Este o chestiune de aromă, nu de culoare!
Am restul, ouă,
- ... zahăr, făină... - Ei bine, asta e ceva.
Am găsit ăsta, dar n-am înțeles de ce.
Pentru cine este?
Ăla?
- Asta e. - Cum merge?
Bine.
- Ești bine? - Sunt bine, da.
Grozav.
- Sigur? - Da!
Mă simt mulțumit de mine, ceea ce este rar.
Va fi gata în 15 minute. Temperatura este bună.
Relaxează-te! Da.
E foarte cald! Cum te descurci?
- Dă-mi un sărut. - Nu.
Un sărut! În regulă.
Cred că va fi mulțumită. O vom vedea pe Lailai, nu?
Bine.
Bună seara!
Ce se întâmplă, băieți?
Bună ziua, domnilor.
Asta e pasăre de-aia care repetă după tine.
- Un papagal. - Așa e.
Trebuie să ai grijă ce spui în prezența ei
pentru că, dacă aude un secret, îi va spune soției.
Spune „papagal”.
„Papagal!”
Bună ziua!
- Ea e Laila. - Înțeleg.
În primul rând,
bună ziua, Lailai. Este o plăcere să te cunosc.
- Du-te! - Deci...
Ei bine, asta este pentru tine.
Nu a fost foarte ușor.
Sper să-ți placă. Ai putea...
Ai putea să...
Nu, e bine.
Atenție! Ar fi păcat!
Așa.
Nu-ți face griji, mă descurc.
Am făcut tot ce am putut. Prezentarea nu este perfectă,
dar este comestibil, Lailai.
Bine, deci...
Poftim!
Ce este rahatul ăsta?
Poftim?
Stai, m-am chinuit mult la ele,
- ... așa că gustă înainte de a judeca. - Cine vrea să guste?
- Brahim. - Da.
Mulțumesc, domnule.
- Să începem degustarea! - Sunt drogurile.
Am ales ca tematică „Ieșire cu familia după școală”.
Aici îl puteți vedea pe tată,
care este mai mare decât mama.
Nu insinuez că tații sunt neapărat mai mari.
Adică...
De obicei, sunt mai mari,
dar un soț poate fi și mai mic. Nu-l cunosc pe soțul ei.
Oricum, funcționează și asta.
Am făcut un copil de aceeași dimensiune ca mama
pentru că am vrut să fac biscuiți de aceeași dimensiune.
Nu vreau ca cel care ia biscuitele copil
să se plângă că l-a luat pe cel mai mic.
Deci, este un adolescent
ai cărui părinți s-au dus să-l ia de la școală.
Adolescentul este jenat.
Nu tuturor copiilor le place să fie luați de părinți.
Îl iau într-o excursie de weekend.
TURNĂTORUL Hai!
Bine, băieți, mergeți!
Deoarece această familie este bogată,
după cum puteți vedea, am adăugat câteva bijuterii.
Mama are o mulțime de bijuterii, pentru că femeile iubesc...
Și tu porți un colier, deci este o idee potrivită.
- Apoi... - Gustă, Brahim, la naiba!
O să-l încerc pe fiu.
În primul rând, frumoasă prezentare! Foarte bine executat.
- Dar nu putem spune la ce se uită. - Ce?
Era la mijloc, deci se uită atât la mamă, cât și la tată.
Deci, mama sa este la stânga, iar tatăl este deasupra?
Nu, tatăl e mai înalt, de aceea se uită în sus așa.
Dacă nu te deranjează că spun asta, aș fi folosit nucșoară, nu scorțișoară.
E o nebunie! Asta am trecut
- pe listă, deci... - Dar nu e aici.
Bun. Bine lucrat!
Crocant.
- Se simte fondantul? - Da.
Este pentru că am spus eu că e sau chiar se simte?
- Nu, l-am simțit. - Bun. Nu e ușor.
Ești bine?
- E grozav! - Da?
Nu dau greș niciodată.
Da! Asta mi-a făcut și mie!
- Haide! - Hedi.
- Calmează-te! - Toți, treceți și gustați!
Poliția! Pe podea!
Hei, uite, spiriduși!
- Poliția! La pământ! - Mâinile sus!
- La pământ! - Mâinile sus!
- Doar dansam! - Nu te mișca!
- Ce am făcut? - Alpha, caută.
Alpha, caută!
Nu am găsit nimic.
Cum este posibil?
Nu știu.
Bine, scuze pentru deranj. Am primit un pont greșit.
Domnilor, să mergem!
O zi frumoasă!
Mark, nu știu ce face, dar să fim pregătiți să ne întoarcem, da?
Laila, la naiba, ți-am spus să nu lucrezi cu străini.
- Nu este „Lailai”? - Tu să taci!
- Bine. - Lucas.
- Recunoaște, ești un turnător! - Dă-mi drumul!
Dă-mi drumul. Dacă ar fi fost polițist, le-ar mai fi ascuns?
Sunt în prăjituri. Câinele nu a găsit nimic.
- Nu e vina mea. - Are dreptate.
- Ce? - Clește!
- Nu. Stai, Laila. - M-ai dezamăgit, Hedi.
Știi regulile.
Nu poți face o excepție?
Ca să ne lămurim, o dată pentru totdeauna,
este Laila sau Leilei?
Ești un dur.
Mulțumesc. E drăguț din partea ta.
De ce n-au atins câinii prăjiturile?
Ei bine, asta e o tehnică pe care am învățat-o de la Eddy.
- Hedi? - Nu, nu Hedi.
Nu Hedi al tău, un alt Eddy.
Un Golden Retriever.
Obișnuia să mănânce tot ce vedea.
Nu am văzut niciodată așa ceva.
Era un băiat bun, dar mânca totul.
Nu vei ghici niciodată care era porecla lui.
Știi cum i-am zis? Hai, ghicește!
Eddy lacomul!
Așa că am adăugat un repelent,
un aditiv alimentar.
L-am pus în toți biscuiții lui.
Apoi a început să piardă în greutate, pentru că a încetat să mai mănânce...
și apoi a murit.
A murit într-o săptămână.
Te vei alătura echipei!
- Bine. - Bun-venit!
Mulțumesc.
Îmi pare rău!
Un sărut?
Îmi pare rău, am crezut că așa se face...
Îmi pare rău.
Zâmbește, Hedi!
Acum dă-mi un sărut.
Gata, s-a terminat.
Prietenul tău nu arată prea bine.
Ce? Poliția nu a găsit nimic?
De ce? Am făcut prăjituri.
- Glumești! - Sunt foarte mulțumiți de mine.
Au plasat o comandă mare. Un „mulțumesc” ar fi fost drăguț.
Ăsta e un coșmar.
Cum te descurci?
Am rezolvat. Bernardo nu va participa la competiție.
- Asta e grozav! - Asta nu e tot.
Soția ta...
- Vrea să te părăsească. - Nu se poate.
- Ba da. - Nu.
- Te asigur, o va face. - De ce?
E ceva legat de casă.
Richard?
Richard, plângi?
Sunt prea multe de procesat într-o singură zi.
Salvează casa.
Te rog.
Ce vrei să fac? Nu mă înscriu în competiția aia stupidă.
Da, nu participa la competiție.
Lumea patinajului artistic poate fi nemiloasă.
Ai auzit vreodată de Tonya Harding?
- Nu-mi pasă. Doar spune-mi ce să fac! - Du-te să-l vezi pe Georges,
tatăl lui Ellen. Ea îl urăște.
Roagă-l să-ți dea bani. Dar să nu știe Ellen.
Căci sigur mă va părăsi.
Dacă va fi de acord, mi-ai salvat familia.
Asta e tot ce trebuie să fac?
Nu va fi ușor. Nu sunt persoana lui preferată.
Nu mă miră.
Ascultă-mă.
Georges a fost antrenorul nostru de patinaj.
Când a aflat că ne căsătorim, ne-am certat.
Este un om dur.
Gata cu poveștile de dans!
- Corect, îmi pare rău. - Unde îl pot găsi?
Ușor. Când ieși din casă...
O, da, bătrânul este bogat.
Georges?
Richard Silestone.
Dacă ți-ai arătat fața aici, probabil ești într-un rahat imens.
Habar n-ai.
- Ce e asta? - Probabil un lup.
Am pus niște capcane pentru a proteja vitele.
- Intră. - Ce casă mare pentru un om atât de mic!
- Du-te dracului! - E un început bun.
Dacă cineva mi-ar fi spus că Richard Silestone va bea un whisky cu mine...
Ai grijă pe unde calci! Locul ăsta vechi se prăbușește.
Unde te duci?
Discuțiile între bărbați se țin mereu lângă foc.
Ia loc!
- Ce vrei? - Am nevoie de bani pentru a salva casa.
Știam asta.
Douăzeci de ani, nici măcar un telefon,
și acum vii să cerșești niște mărunțiș.
I-am spus fiicei mele că a pariat pe calul greșit.
Dacă te-aș găsi pășunând pe pământul meu, te-aș împușca.
Bine, destul. Da sau nu?
Nu ai nicio onoare. Nici măcar nu vei lupta pentru familia ta.
Ai preferat să vii aici să te milogești decât să ai făcut singur rost de bani.
- Cum adică? - Știu despre competiție.
- De ce nu te înscrii? - Nu patinez. E o prostie.
Lașule!
Dezamăgire!
Fraier!
- Nenorocit! - Acum începi să mă enervezi.
Hai, dă-mi banii ca să pot pleca de aici!
Haide, lovește-mă!
Nu vă dau niciun ban!
- La naiba! - Aș prefera să mor decât să-ți dau ceva!
Dacă vrei să-ți păstrezi casa, ai o singură soluție.
Întoarceți-vă pe patine. Vă voi ajuta.
- Nu pot învăța să patinez în două zile. - Prostii! Nu uiți niciodată.
Este o idee stupidă.
Ce este zgomotul ăsta?
- Silestone, ești un om mort. - Tu cine ești?
- Ce faci aici? - Taci, Willow!
Capcane tâmpite! Vei plăti pentru asta. Nici măcar nu sunt lupi pe aici!
Silestone, te-am avertizat să nu începi din nou patinajul.
Ieși din casa mea! Acum!
Tu vei pleca primul, într-o cutie.
Sunt pe cale să te învăț un dans irlandez,
se numește tango argentinian.
Domnule, puteți să-mi dați pistolul, vă rog?
- Sunt pe cale să-l pierd. - Dacă te referi la piciorul tău, da.
Știu că am venit aici să te ameninț,
dar ai putea pune niște gheață...
pe pantoful meu...
și să nu participi la competiție?
Vă deranjează dacă îmi chemați...
o ambulanță?
Ești sigur că două zile vor fi suficiente?
Da.
Bine, hai să o facem!
- La ce te uiți? - La nimic.
Să mergem!
O să gătești aici. Îți vom aduce echipamentul.
Îi vei învăța pe băieți.
Ai 24 de ore!
Bine.
Deci, instruire și producție.
- Câte unități? - Cincisprezece mii.
- Cincisprezece mii? - De ce ai nevoie?
Timp! Am nevoie de cel puțin o zi
numai pentru instruire.
- Ai 24 de ore. - Bine, 24 de ore, de acord.
Ne vedem mai târziu.
Dă-i tot ce vrea.
- Cele mai bune condiții posibile. - Bine.
Ai nevoie de ceva?
Îți lipsește ceva?
- Pot fi perfect sincer? - Sigur.
Familia mea.
- Mai ales în timpul sărbătorilor. - E normal.
Mulțumesc, simt că nimeni nu mă înțelege cu adevărat.
- Copii? - Da.
Înțeleg. Mie îmi place să-i duc la târg.
- Îmi place patinoarul. - Jocuri de carnaval, roller-coastere.
Noi, mai mult cu jocuri. Le este frică de roller-coastere.
- Nu tuturor, nu? - Da? Poate celor mai mari...
- Câți ai? - Câți ce?
- Copii. - Păi, nu am.
Ce?
- Mergi cu nepoții? - Nu, copiii sunt deja acolo.
- Dar ai spus că îi duci... - La târg.
- Deci, îi iei de undeva. - De la patinoar.
Vai! Bine...
- Mi-a plăcut să vorbesc cu tine. - Da, mulțumesc. Și mie.
- Nu pleci? - Nu, de ce?
Copiii mei...
Da, copiii.
- Da, copiii mei. - Este normal.
Îi duc la târg. Unii sunt speriați, alții nu.
- Da. - Uneori și de la patinoar.
Corect.
Cât e ceasul?
Vai! Bine...
- Mi-a plăcut să vorbesc cu tine. - Nicio problemă.
Vom discuta cu asiaticii și noii investitori mexicani mai târziu.
OLIMPIADA DE IARNĂ
Ne vedem la antrenamentele de golf, mai târziu, Edouard. N-am timp acum.
Draga mea!
Iartă-mă, probleme la muncă. N-ai de unde să știi cum e.
Se pare că e cineva la ușă.
Intră.
Doamne, Burk, ce faci pe skateboardul ăsta?
Domnule Nicecocks,
am făcut tot ce am putut, dar am o veste groaznică.
Silestone va participa la competiție.
Cum se poate așa ceva? Trebuia să-l convingi să nu o facă!
- El ți-a făcut asta? - Silestone? Nu.
Era o groapă. Ambulanța a încercat să o ocolească.
A intrat într-un șanț, iar impactul m-a aruncat pe un deal.
Acolo erau niște vulpi, care probabil au crezut că sunt gunoi...
- Au vrut să mă mănânce. - Destul. E suficient!
Dacă înțeleg corect, trebuie să mă ocup singur.
Pe cont propriu.
Ei bine, poate cu puțin ajutor.
Oksana, e timpul să te alături dansului.
Eu nu dansez. Eu patinez.
Nici nu știi ce bine ai zis-o!
E mai rău decât credeam.
Bine, începem de la zero.
Te-ai îngrășat, ca o vacă înainte de tăiere.
Erai mediocru, acum ești jalnic.
Nu mă surprinde. De acum înainte,
vei mânca, vei dormi și te vei căca patinând.
Vei face lucruri pe care nu le-ai mai făcut niciodată.
- Pune-te în genunchi și închide ochii. - Poftim?
Despre ce vorbești, Lucky Luke?
- Nu fac asta. Niciodată. - Bine, am terminat atunci.
Stai, nu te supăra așa repede.
- Hei! - Să trecem la treabă!
Stai, de ce nu pot scoate asta?
Hei, omule, ce e...
O folosesc pe animale când încearcă să fugă.
Bun băiat!
Haide, la treabă!
- Nu avem prea mult timp. - Ticălosule!
Deci, este argintiu, apoi auriu, nu?
Asta e ordinea.
- Foarte tare, omule. - De ce pui tu steaua?
- Termină! Este doar o stea. - Ce ai spus?
Nu, nu! Ciocolata merge în zona ciocolatei.
- Ce ai de gând? - Ce?
Pulovere de Crăciun, cadouri?
Îmi pare rău că vreau să fac biscuiți de Crăciun într-o atmosferă plăcută!
Nu te uita așa la mine! Și schimbă-ți atitudinea.
Lumea ta interioară creează...
- Mai bine caută-te! - Termină, omule!
Nu, nu! Dă-i drumul!
Dă-i drumul!
Așa! Nu în bucătăria mea!
- El a început-o. - Nu-mi pasă cine a început.
Adelaide!
- Este Abdoulaye. - Eu ce am spus?
Adelaide.
Cu un „i”? Nu contează.
- Haide! Borcan de înjurături. - Nu!
- Borcan de înjurături! - I-am zis de mă-sa.
- Nici măcar nu am înjurat. - Tu nu te oprești!
Tăiem cordonul agresiunii! Tăiați-l!
Este tăiat.
- Amity, și tu. - Este „Amidou”.
Bine. Haide.
Bine!
Domnilor, avem 24 de ore. Începeți să gătiți!
Hai, leneșule!
Nici măcar nu încerci!
Hai, mai repede, catârule!
Incredibil!
Mișcă-tel! Haide!
La naiba!
- Ce s-a întâmplat, frate? - Sunt bine.
De fapt, nu sunt.
- Pur și simplu nu am chef de distracție. - De ce nu?
Soția mea vrea să mă părăsească.
Îmi pare rău, nu știam.
Dacă familia mea ar putea vedea ceea ce am realizat cu tine,
ar fi atât de mândri.
Nu sunt sigur că ar ajuta. Mai bine o ții pentru tine.
- Da. - Nu.
Și tu ar trebui să fii mândru de tine.
- Ești foarte talentat. - Mulțumesc.
- Ar trebui să faci asta mereu. - Da?
- Desigur. - Îmi place foarte mult.
- Ți-ai găsit chemarea. - Mulțumesc.
Ai avut ceva antrenament, nu-i așa?
Am lucrat o vreme la Brioche Dorée.
Se vede mereu când cineva a lucrat într-un loc sofisticat.
- E mai mult ca un magazin de sendvișuri. - Elegant.
- Este scump. Patru euro un sendviș. - Așa e.
Ei bine, ține-o așa!
Uită-te acolo!
Ce?
Ăsta e pentru tine, pentru a-ți mulțumi.
Mi-a plăcut experiența asta...
de gătit.
- A fost mai mult de atât. - Și pentru mine.
Ca simbol al prieteniei noastre.
Nu cred!
De unde ai știut? Incredibil!
O geantă de noapte!
- O ce? - Super!
Va fi perfectă pentru culegerea ciupercilor la toamnă.
- Pentru ciuperci, da. - Da.
- Mulțumesc. - Pune mâna.
- Asta nu e piele. - Așa este, nu este piele.
Este imitație de piele!
Nu se poate!
- 100%! - Incredibil!
- Așa a spus vânzătorul. - Trebuie să fi costat o avere!
Îmi pare rău.
Mulțumesc...
- Luați-vă o cameră, e mai simplu! - Nu fi ridicol!
- Borcanul de înjurături! - Nici măcar nu am înjurat!
- Taci din gură! A zis „Borcan”. - Amândoi!
- Eu? - Borcan, borcan!
Asta e!
Să luăm o cameră...
- Nu! - Nu! Normal că nu!
- Nu! - Și eu spuneam că nu!
- Niciodată. - Am spus că nu.
- Nu. - Corect.
Ce se întâmplă aici?
E circ aici sau ce?
Haide, înapoi la treabă!
Hedi.
Stai, așteaptă.
Am vrut să vă felicit pentru toată munca grea.
Mai ales pe tine.
Pe mine?
Ei bine, mulțumesc...
Îmi imaginez că nu ești genul care să facă complimente.
Am început testarea produselor.
Rezultatele ne-au depășit cu mult așteptările.
Asta e... Da! Datorită echipei!
Trebuie să vă mulțumesc. Amity, Adelaide, Houston...
- Este „Yousef”. - Ce anume?
- Yousef. - Yousef!
Toată lumea! Am lucrat cu toții împreună.
Ați reușit să creați cel mai captivant drog pe care l-am văzut vreodată.
Ce?
Poliția! La podea!
Cum adică? Am făcut prăjituri.
Prietenul tău nu arată prea bine.
Noi... Nu vindem droguri, nu-i așa?
Ești un adevărat geniu.
Copiii iubesc ceea ce ai creat.
Nu. Nu copiii, vă rog. Nu în ajunul Crăciunului.
Nu-mi place Crăciunul.
Laila...
Da. Bineînțeles.
Yousef.
Roșcovanule.
Pulover Mare.
Ardeiașule.
Sau Șosețele?
Ce sunt alea?
Afro.
Ați fost ca familia mea.
Ca și copiii mei.
Cum mi-ați putut face asta? Simt...
O, nu!
Am nevoie de aer.
Lasă-l să plece. Are nevoie de aer. Îl părăsește soția.
Nenorocitule! Mă auzi?
M-ai folosit pentru a face droguri!
Acum le vor distribui copiilor!
Și totul din vina ta!
Această colaborare s-a încheiat.
- Richard. - S-a terminat. La revedere!
Crezi că mie îmi place patinajul?
- Terminat! - Richard.
Richard...
Voi fi aici de Crăciun, îți promit.
Mereu spui asta. Dar nu ești niciodată.
Ei bine, idiotul s-a întors.
Ai vrut să mă vezi?
- Cum merg lucrurile? - Aproape am terminat.
Apoi scapă de tâmpit. Nu mai avem nevoie de el.
Bine.
Păstrați-le în perechi și aveți grijă.
Câți au mai rămas?
- Unde este? - A ieșit să ia aer.
- Când? - Cam acum 15 minute.
Alo?
Bucătarul a dispărut.
Nu putea ajunge prea departe. Găsește-l, adu-l la mine!
Ești un monstru, un monstru teribil.
Ai pregătit droguri pentru copii!
Pentru copii.
Ce?
- Nu știu. - Michael Jackson!
- Nu, un monstru! - Frankenstein!
Charlie Chaplin!
E un Moș Crăciun în tufișuri.
Acolo.
La naiba, un alt Moș Crăciun care se masturbează.
- La naiba! - Hai să mergem.
Nu! Nu, stați...
Nu... Nu, nu, nu!
Nu! Hei!
Știi, Monica,
m-am simțit minunat să te țin în brațe.
A fost magic.
Îți place poezia, nu-i așa, obraznico! Și mie.
- Poftim, Armando. - Nu!
Monica, nu de asta o fac.
Ei bine, poate puțin.
- Un mic sărut? - Nu, fără sărutări.
- Haide! - Eu...
Cred că e o problemă electrică.
- Armando, intră. - Dle Nicecocks.
Am o propunere pentru tine.
Ce ai de gând să-mi faci? Ce am făcut?
Nu, eu sunt!
Este Alună, asistentul tău.
De la centrul comercial.
Corect.
- Bine. - M-am gândit să te aduc aici.
Acest loc este strict secret.
Ești în siguranță.
- Atunci de ce punga? - Ca să nu te recunoască nimeni.
El e Rudolf...
- Ce? - Îți oferă o băutură.
Asta a spus?
- Da. - Ei bine...
Ar trebui să-i răspund la fel?
Un lichior de ouă, te rog.
Lichior de ouă!
- Ai așa ceva? - Da.
Grozav.
Deci, ce se întâmplă? Spune-mi totul.
Ce urmează să auzi...
S-ar putea să pară cam nebunesc.
Asta mi s-a întâmplat.
- Ești un monstru! - Ce?
- Ai făcut droguri pentru copii? - Nu!
- Ai de gând să strici Crăciunul? - Nu e vina mea!
Am fost manipulat de Lailalai!
Trebuie să îi oprim. Când se întâmplă?
- În seara asta. E prea târziu. - Nu!
- E prea târziu. - Nu!
Trebuie să facem ceva.
Ai dreptate!
Putem alerga.
- Nu. - Da!
- Da! Ai o mașină? - Trebuie să luptăm.
Rudolf nu ar fi aici dacă ar fugi de probleme.
Moș Crăciun te-a adus aici pentru a salva aceste familii.
Nu mai ești singur.
Căile noastre s-au încrucișat dintr-un motiv.
Atenție, vine.
- Bună. - Nu le vom permite să strice Crăciunul.
- Ne place Crăciunul. - Da.
Poate tu zici că iubești Crăciunul,
dar eu chiar iubesc Crăciunul.
Aici e ziua mea de naștere, Paștele, ziua nunții mele,
iar Crăciunul este aici.
Crăciunul... este Crăciun!
Dacă îți arătăm ceva care te-ar putea ajuta,
promiți să nu spui nimănui?
- Da, promit. - Pe cuvânt de cercetaș?
Bine, deci...
Care este... planul?
- Ce intenționezi să faci cu astea? - Să distrugem ceea ce ai creat.
- Omorând oameni? Nu! - Dar trebuie să îi rănim!
Fără violență, în niciun caz!
Unii dintre ei sunt oameni buni, Pulover Mare,
Ardeiașul, Brahim...
Nu, trebuie doar
să găsim drogurile și să le distrugem.
- De unde ai luat armele astea? - Am fost în armată.
Forțele speciale, Divizia a 2-a.
Dar asta a fost înainte de accident.
Un accident. Bineînțeles.
V-ați schimbat mult.
Este... Ce s-a întâmplat?
M-am ales cu șrapnel în cap.
- Și Rudolf la fel. - Am înțeles.
Uau!
- Da! O idee grozavă, Rudolf! - Ce a spus?
El zice să ne facem propriile arme.
Bine, sigur,
dar cu o condiție. Fără arme.
Arme care nu ucid.
De acord.
Nu vei ajunge la Jocurile Olimpice, dar ești pregătit pentru competiție.
Va trebui doar să te bazezi pe talentul fiicei mele.
Ei bine, mulțumesc pentru tot.
- Sigur nu vrei să vii? - Da.
Fiica mea nu vrea să mă vadă. Probabil e mai bine așa.
Promite-mi un lucru.
- Richard, unde ai fost? - La antrenament. Participăm.
- E cam târziu, din păcate. - Încă mai putem salva casa.
- Tommy are dreptate. - Scottie.
- Da. - Dar nu suntem pregătiți.
Este într-o oră. Cum facem cu costumele?
- Mamă... - Meghan, uneori...
- Mamă... - Prima...
Asta este ultima dată...
- Aș vrea să... - Mereu e aceeași poveste cu tine.
Gata, Meghan.
- E... - Nu.
Pot să o fac.
Ai încredere în mine!
Dă-mi o șansă!
Jur că o putem face.
Asta nu schimbă nimic între noi.
Bine, atunci...
S-o facem!
- Cum ies costumele? - Mă ocup acum.
Ne-am întors la marea Competiție de patinaj de Crăciun.
Vă reamintesc, marele premiu este de 50.000 de dolari.
Nu mereu ai ocazia de a câștiga un premiu așa mare.
Și nu mereu am onoarea să prezint cu tine, Nancy!
O scurtă trecere în revistă a scorurilor. Cinci perechi au patinat deja.
Familia Henderson, surprinzător.
Și asta este o surpriză!
Coregrafia lor perfectă le-a adus un scor de 21/30.
Iată-i!
Uitați-vă la ei. Nu sunt drăguți? Sunt un cuplu drăguț.
- Se țin bine pentru vârsta lor. - Cum obișnuia să spună bunica:
„Găina bătrână face ciorba bună!”
- Următoarea... - „Și morcovul tânăr.”
- Următoarea noastră... - De asemenea,
„Nancy, ești grasă, urâtă și nebună, și niciodată nu vei însemna nimic.”
Dar uite, bunică, tu ești moartă, eu la televizor, așa că du-te naibii!
Ce?
Faci mișto de mine?
Nu, oprește-te...
Mă ocup de oamenii din față.
- Nu! Am spus fără violență. - Doar îi trimit la culcare.
Țintește un braț sau un picior.
Ce ai pățit, frate?
- Incredibil! - Nu e bun vizorul.
Dă-mi asta!
Din fericire, am fost într-un club de tras.
- Piciorul stâng sau brațul drept? - Piciorul.
- Da, vizorul trebuie ajustat. - Da, ți-am zis.
- Sunt adormiți. - Să mergem!
Hai, hai!
Să ne grăbim!
Mulțumesc.
Sper să vă placă ținutele.
El nu e aici. Nu știu unde este!
Nimeni nu știe unde este!
Asta nu este treaba mea. Tu ești polițistul.
Da!
Deci, la 20:00, mamă?
Grozav!
Sună bine! Îmbrățișări. Te iubesc.
- Ai făcut o treabă uimitoare, dragă. - Ți-am spus că am talent.
- Îți place, tată? - Da, foarte mult.
Nu poate fi prea departe.
O, nu!
Să ne ascundem acolo!
Haide!
Du-te!
Următorii concurenți, Oksana Stojanovic și Armando Costa...
- Armando. - Care, apropo,
- ... este un prieten al mamei. - Bună, dnă Phillips!
Vă îmbrățișez!
- Avem mari speranțe de la ei. - Foc și gheață! Echilibru perfect!
- Cam ca noi. - Nu chiar. Nici măcar nu suntem prieteni.
A fost prea rece?
- Nu. - Te-am rănit?
Continuăm.
- Spectacolul este pe cale să înceapă. - Pe locuri...
fiți gata,
patinați!
Început puternic, prezență grozavă.
Uau! Arată ca doi papagali micuți!
Topesc gheața, ca un cub de gheață pe un corp fierbinte.
Uitați-vă la ridicarea asta! Ce grozav!
Uitați-vă cum o ține! De parcă ar fi la fel de ușoară ca o pană.
Cât de norocoși suntem că trăim în SUA și asistăm la această performanță!
Pe naiba!
Abia aștept să văd notele.
Ce îndrăzneț!
Nu există publicitate proastă.
- Nicio femeie nu e imună la farmecul său! - Aproape mă poate convinge și pe mine.
- De ce nu? - Astea sunt vremuri progresive.
Asta e adevărat.
Două de zece și un nouă, noii lideri de clasament.
Cu siguranță vor câștiga.
Sunt vreo cincizeci...
Ei bine, acum...
mulțumesc pentru tot.
Fiți curajoși! E timpul pentru acțiune!
Mult noroc și ne vedem în curând. Voi fi afară.
Chemați-mă, dacă aveți nevoie de mine!
Voi fi chiar acolo sau poate e mai bine să caut întăriri.
Ne vedem mai târziu. Mult noroc!
- Ce? - Nu ne lași singuri!
Tu trebuie să-ți cureți mizeria. Noi suntem aici pentru a te ajuta.
- Dar am o tăietură. - Uite, ia asta.
- Nu, nu. - Ba da, ba da!
Nenorocitule!
De ce ai făcut asta, Lucas?
Nu aveam de ales.
Nu știam că e de la poliție.
Bine, știam, dar ce puteam face?
N-am avut de ales.
- Nici eu nu am. - Poftim?
Hedi, cleștele!
Ce?
Nu!
Lasă-mă!
Nu, lasă ăla!
Urmați în curând. Sunteți gata?
Ești bine?
Glezna mea!
Îmi pare rău, nu pot continua.
Eu te-am forțat în asta și acum m-am rănit.
Pot să o fac eu.
- Parcă nu voiai să patinezi. - Așa e, dar de data asta
o voi face pentru familia noastră.
Dar o să patinez în felul meu.
Nu ca un cuplu cu tata. E dezgustător.
Adevărat.
- Da. - La ce te gândești?
Bine, Scottie, vom avea nevoie și de talentul tău.
Suntem gata?
- Da. - Da!
- Bine, să mergem! - Da!
Îmi pare rău că vă întrerup, dar ar trebui descalificați.
Mai au 30 de secunde.
- Patinează cu fiica lui. - Cu fiica lui?
Asta nu este permis.
Regulile nu interzic o pereche dintr-un tată și o fiică.
Lasă-ne să ne facem treaba, domnule Nicecocks.
Scuză-mă, Marie-Noël.
Ai avut un mic accident, Ellen?
Nu vreau să vorbesc cu tine.
Spectacolul e pe cale să înceapă, Danny.
- Abia aștept! - Am pielea de găină.
O echipă tată-fiică, aceasta este o premieră.
- Sunt sigur că va fi drăguț. - Așa e.
Hai, Scottie.
ECHIPA OKSANA STOJANOVIC - ARMANDO COSTA
SCANARE - IDENTIFICARE - PERICOL
Ce alegere muzicală!
Du-te!
- Richard! - Da, desigur.
Arată ca niște îngeri.
Uimitor!
Ce figură minunată!
Au venit să câștige!
Se pare că Armando și Oksana au de ce să se îngrijoreze.
Acum au concurență!
- O să vomit. - Încă câteva rotiri.
Dragostea paternă poate fi atât de înălțătoare!
- Nu crezi, Danny? - Nu știu. Nu am tată.
A plecat când eram copil.
S-a dus după țigări și nu s-a mai întors niciodată.
Brahim! Ce faci aici?
Mă asigur că nimeni nu se atinge de noul meu prieten preferat.
Te referi la mine?
- Urmează-mă, te voi scoate de aici. - Nu, nu pot.
Asta este lupta mea.
Eu am făcut mizeria asta. Eu trebuie s-o curăț.
Bătălia ta este la Brioche Dorée.
Vei fi grozav. Ești foarte talentat.
Un diamant neșlefuit.
- Du-te! - Totul este datorită ție!
- Ce? - Am vrut să-ți spun.
- Mi-am trimis CV-ul la Brioche Dorée. - Nu te cred!
- Încep luni. - Serios?
- Trei zile de probă. - Nu se poate!
Cu reînnoire de contract.
- Mulțumesc pentru tot. - Asta e grozav!
Într-o zi, o să vin acolo cu soția mea.
- Nu ar fi drăguț? - Voi avea grijă de tine.
Te voi primi foarte bine.
Vino la Brioche Dorée.
Întreabă de Brahim, vei avea 10% reducere.
Ieșirea e pe acolo.
Ieșirea e pe acolo, da.
- Mult noroc. - Cu bine!
Richard! Haide!
Tu și eu, Leilei!
Du-te și verifică!
Mă ocup eu de el.
Știam că vor veni după mine.
Pardon. Scuzați-mă.
O să las asta jos.
Nu, nu!
Ești bine?
Scuză-mă!
Îmi pare rău.
Uite-l pe prietenul meu Hedi.
Crezi că mi-e frică de tine?
- Pregătit pentru final? - Da.
Mulțumesc că ți-ai ținut promisiunea. Ești un tată grozav.
Se pregătesc de saltul lor final.
Nu face aceeași greșeală pe care am făcut-o eu.
Ai grijă de familia ta!
Altfel, vei ajunge un bătrân prost.
Regret fiecare secundă pierdută.
Promit.
O, Doamne!
Asta a fost diferit! S-a prăbușit frumos.
Richard!
Balustrada naibii!
Așteptați...
Cred că văd o mișcare.
- Se mișcă. - Se ridică!
Își revine din morți!
Da!
Bravo, Richard!
De ce zâmbești?
Excepțional!
Tată!
- Meghan! - Ești bine?
Da!
Îți lipsește o patină.
Uită-te la asta, totul este în alb și negru.
Haide!
Haide, e timpul să dormi. Asta e!
Te rog...
Și, în ciuda performanței extraordinare a familiei Silestone,
Oksana Stojanovic și Armando Costa câștigă cupa!
Cupa și un cec de 50.000 de dolari!
Nancy, e o sumă frumușică.
Da, exact suma pe care bunica nu mi-a lăsat-o.
Te voi urî totdeauna, bunico!
Săraca familie Silestone.
Ce vrei, Dick?
Ai câștigat, nu e de ajuns?
Am venit doar să văd cum miroase eșecul.
Este un miros cu care nu sunt familiarizat.
Și pentru a lua cheile
de la noua mea casă.
Ei bine...
O să rezolv...
Nu aș fi atât de sigur, dacă aș fi în locul tău.
Georges?
Am depus un cec de 50.000$
în această după-amiază la bancă.
Toate datoriile lor sunt plătite.
Adică proiectul meu imobiliar a căzut?
Ascultă, Dick!
Cu inima ta rece,
riști să petreci încă un Crăciun de unul singur.
- Ce vrei să spui? - Vorbesc despre aia.
Păpușica mea rusească!
Cu mariachi de mâna a doua?
Tu, eu, terminat.
Dă-te la o parte!
La o parte!
Nu am văzut niciodată ceva atât de ciudat.
Ar putea fi un fel de ritual șamanic.
Nu știu ce s-a întâmplat.
Ce naiba e asta?
Am dat o mână de ajutor.
Am ajutat și eu.
Am fost...
șobolanul.
Nu că îmi place acest termen, dar...
Și, din cauza bunicului tău, nu am mai mâncat niciodată înghețată pe cal.
- Îți amintești? - Da.
Oricum...
Să vă bucurați de Crăciun cu familia!
- Stai... - Poate...
- Tu... - Am crezut că...
Mamă, hai, zi tu.
Dacă este o chestiune de familie,
ar trebui să fii și tu cu noi.
Știi, îmi pare rău...
Vom vorbi despre asta mai târziu.
Acum e momentul pentru împăcare, nu crezi?
Pentru că...
Este Crăciunul, până la urmă.
Alo?
Nu știu dacă, printr-un miracol, mă auzi, dar...
Îți mulțumesc pentru ce ai făcut pentru familia noastră.
Ne-am recuperat casa
și, mai important, familia noastră.
Nu-ți voi putea mulțumi niciodată îndeajuns.
Tată?
Sper că totul este bine și la tine...
și că sărbătorești Crăciunul
cu soția și fiica ta.
Sărutări...
Adică, la revedere!
A fost un sărut.
Nu, vorbesc... Cu cineva...
Este ca un walkie-talkie...
Crăciun fericit!
Arată ca Moș Crăciun.
Bine.
Iată-te.
Subtitrarea: Sadacliev Lucian
Redactor Ligia Ramona Curt