Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Már az első héten tudtuk, hogy valami szokatlan történik.
Már egy csontdarab vagy fog is hatalmas szám.
Itt pedig legalább 15 egyedről van szó…
Ezerötszáz egyedi csontdarabról.
Minden tele van velük. Elképesztő.
És nem emberi csontok.
Nem emberek.
A csontok a barlang veszélyes részein találhatóak.
Rendkívül megerőltető.
Egyáltalán hogy préseli itt át magát az ember?
Te is látod ezt?
Jézusom!
Miért vannak itt ezek a csontok?
Miért mind egy fajhoz tartoznak?
Miért nincsenek más csontok?
Ez a rengeteg hang,
ezek a fogak és csontdarabok mind egy történetet mesélnek el.
Ez az egész világon egyedülálló.
Az emberi történelem egyik legnagyobb felfedezése.
AZ ISMERETLEN
CSONTBARLANG
AZ EMBERISÉG BÖLCSŐJE
2022. JÚLIUS
PALEOANTROPOLÓGUS
Halott embereket ások ki.
Egész életemben ezt tanultam.
Jobban mondva „nem emberi” halottakat ások ki.
Valójában ez a munkám.
AFRIKA
2013-ban Dél-Afrikában, a Rising Star-barlangrendszerben
új fajt fedeztünk fel.
Egy minden szempontból primitív fajt.
Nagyon kicsi az agya,
alig nagyobb egy csimpánzénál.
Az első expedíció során több egyedet találtunk,
mint az ősember bármelyik, korábban felfedezett rokonfajából.
Homo naledinek neveztük el,
azaz a Homo nem tagja, ahova az ember is tartozik.
Megragadták a világ képzeletét.
ÚJ HOMININALELETEKBEN GAZDAG LELŐHELY
És aztán…
felfedeztünk valami igazán elképesztőt.
Emlékszem, Leevel az irányítóközpontban ültünk,
és a Dinaledi-kamra képét néztük,
és szerintem valaki véletlenül végigpásztázta a földet a lámpájával.
És tisztán látni lehetett, hogy más a talajmintázat.
Ekkor merült fel bennünk, hogy valami szokatlanról van szó.
Mi a válluk mögül más szögből láttuk,
mert lehetetlen volt odabent felállni.
Gyönyörűen kirajzolódtak a gödör szélei.
Ez nagyon durva!
Egy holttest volt egy ovális gödörben.
Ebben a gödörben
valaha egy holttest volt,
amiből mostanra egy összeesett csontváz maradt.
Eltemették.
A történelem ezen pontjáig azt hittük,
hogy ilyet csak emberek csinálnak.
A temetés egy szertartás.
Ez azt jelentené, hogy a Homo naledinek volt valamiféle viszonya a vallással,
a spiritualitással, a túlvilággal?
Ezek mind olyan szertartások, amelyek a halállal kapcsolatosak.
Nem tudom. Belegondolni sem tudok.
A Homo naledi a régészet
és a paleoantropológia egyik nagy rejtélye.
Eddig úgy gondoltuk, hogy ezen a helyen, Dél-Afrikában,
úgy 250-300 ezer évvel ezelőtt
csak emberek léteztek.
A rokonaink? Nem a rokonaink?
Igen, sok van belőlük.
De fogalmunk sincs, hogyan éltek.
RISING STAR-ALAPTÁBOR GAUTENG, DÉL-AFRIKA
A rejtély felgöngyölítéséhez hatalmas csapat fog kelleni,
akik mind nyomozók lesznek,
és mindenki hozzá fog tenni egy kicsit a válaszhoz.
A naledi a kirakós egy olyan darabja, amelyet hosszasan fogunk tanulmányozni.
Többet fogunk megtudni magunkról,
és arról, hogy hogyan lettünk modern emberek, Homo sapiensek.
2022-ES EXPEDÍCIÓ ELSŐ NAP
Üdvözlök mindenkit! Legutoljára négy éve mentünk le.
Arra a területre megyünk, ahova valószínűleg
a Homo naledi a halottait vitte.
Az a célunk, hogy felfedezzük, hogy mi van ez alatt a felszín alatt.
Lehetnek még sírok? Lehetnek egyéb szertartások?
Van, amit még nem vettünk észre?
Ambivalens a viszonyunk
a Rising Star-barlangrendszerrel.
Fizikailag megerőltető. Agyilag is az.
A régészetről sok embernek
Lara Croft és Indiana Jones jut eszébe.
A Rising Star tényleg ilyen.
Üdv a Rising Starban!
Ez a barlang főbejárata.
EVOLÚCIÓS ANTROPOLÓGUS
Itt vigyázz a fejedre! Kicsit alacsony.
Most járok először a barlangban.
Furcsa, de tudós létemre
a „meghatottság” az első szó, ami eszembe jut.
Hogy egyáltalán megfoghatom ezt itt a számítógép felett.
Hogy megfoghatok negyedmillió éves dolgokat.
Minden érdekel, ami az emberekkel kapcsolatos.
Honnan jövünk? Hová megyünk?
Miért vagyunk ilyenek?
Ha a naledi szándékosan eltemette a halottait
150-200 ezer évvel az ember előtt,
az mindent megváltoztat.
Felmerül, hogy egyáltalán mit is jelent embernek lenni.
IRÁNYÍTÓKÖZPONT RISING STAR-BARLANGRENDSZER
Ezt hívjuk irányítóközpontnak.
A Rising Star bejárata.
Bányászok vájták ki ezt a mesterséges bejáratot,
azt hiszem, a 19. század végén, 20. század elején. Meszet kerestek.
A Homo naledi szerintünk egy tíz méterre lévő bejáraton jött be,
de az beomlott.
A bányászok járatokat nyitottak azokba a terekbe, ahol a naledi volt.
Több kilométeres föld alatti barlanghálózatokba.
Ezeket alaposan feltérképeztük.
RISING STAR-BARLANGRENDSZER
IRÁNYÍTÓKÖZPONT
Ma a Sárkányhát-kamrába megyünk.
SUPERMAN KÚSZÓJÁRATA - SÁRKÁNYHÁT-KAMRA
Ezt a kamrát még nem tártuk fel.
Itt van a Csúszda.
Ez a kürtő körülbelül 18 centiméter széles és 12 méter mély.
Leereszkedtek ezen a hihetetlen és szörnyű csúszdán
a rokonaik holttestével.
Ez pedig a Dinaledi-kamra.
Itt találtunk betemetett gödröket a földben
Homo naledi holttestekkel.
Fizikailag sosem jártam a Dinaledi-kamrában, és nem is fogok.
Nem lehetséges.
A Csúszda alján van, de sosem fogok átférni rajta.
A kamerák mennek, a kétirányú hang nem.
- Nem? - Nem.
PALEOANTROPOLÓGUS
- A képek gyönyörűek. - Igen.
Szerintem már mind ebben a kamrában vannak.
Mehet a kettes csapat?
Igen.
Nehéz eljutni a Sárkányháthoz.
A barlang minden része nehezen hozzáférhető.
Itt figyelni kell, hova lépsz.
- Megijesztettelek? - Nem.
Hol van mindenki?
…és tévét nézni.
- Kettes csapat, látszotok, jó? - Jó.
SÁRKÁNYHÁT-KAMRA
Üdv a Sárkányhátban!
SÁRKÁNYHÁT-KAMRA - SUPERMAN KÚSZÓJÁRATA
Ez vezet oda, ahova a Homo naledi a halottait vitte.
SÁRKÁNYHÁT-GERINC
Mint a Királyok völgyébe vezető utak.
DINALEDI-KAMRA
Mi történt itt a Dinaledi-kamra bejárata előtt?
Itt laktak?
Tüzet raktak itt?
Állatokat hoztak be ide?
Megálltak, és végiggondolták, hogy mit csinálnak,
mielőtt fel- majd levitték a halottaikat?
Nem tudom. Erre próbálunk rájönni.
A szerszámok?
Ezt továbbadhatod.
29,3 centiméter.
Egy olyan lény életét igyekszünk rekonstruálni,
amelynek a létezéséről kilenc éve még nem is tudtunk.
Így minden nyom fontos.
Janika, megnézzük a te négyzeted,
mert a sarokban vannak érdekes dolgok.
Az a föld vörös.
Sötétbarna, fekete.
Nagyon más, mint a többi.
Itt tényleg lehetett tűz.
Szerinted miért pont ott?
Van egy vékony, lokalizált, befeketült réteg.
- Tényleg úgy tűnik. - Úgy tűnik…
- Nagyon reménytelen. - Igen.
Sehol sem találni jól fennmaradt tűznyomot.
- De ebben a barlangban ez sikerülhet. - Igen.
Hatalmas szó lenne, ha sikerülne dokumentálni.
Igen.
Nagy erőfeszítések árán rengeteg részletet tárunk fel.
Gyakorlatilag olyan, mint egy nyomozás.
Minden nyom egy viselkedési mintába illik bele.
Ezekből a nyomokból próbálunk következtetni
a nagyobb mintázatra.
Minden emberi társadalomban léteznek temetkezési gyakorlatok.
Van, ahol kiteszik a holttesteket, és a keselyűk tépik szét őket,
van, ahol nagyon különleges helyre temetik el őket.
Vajon a naledinél is erről van szó?
Kene!
Találtam egy kis csontot.
Tehát…
- Úgy néz ki… - Mint egy apró sípcsont.
Rágcsáló lehetett…
- Patkánysípcsont. - Bezacskózzuk.
Okés.
Felírjuk.
A régészet megszállottja vagyok
hétéves korom óta.
Ha belegondolunk, egy ásatáson
egy pillanatképbe nyerünk betekintést arról,
amikor évekkel ezelőtt magára hagyták a helyszínt.
Traumaelemzésből doktoráltam,
az apartheid alatti erőszakkal és rémtettekkel foglalkoztam.
Ezután a kutatásomban áttértem a modern emberről
az emberi őseinkre.
- Igen? - S2E0.
S2E0.
Igazad volt.
Harmincöt.
Ugye milliméterben mérünk?
Milliméterben, igen.
- De a rétegeket centiméterben? - Hát…
Hogy váltjuk a centit millire?
Miért nehezíted meg az életemet?
2018-ban csatlakoztam gyakornokként
a Rising Star-csapat föld alatti asztronautáihoz.
Ezt a kifejezést Lee Berger találta ki.
Lényegében régészetre és paleoantropológiára szakosodott
kutatók és tudósok csoportja vagyunk.
Nagyon veszélyes barlangi környezetben végzünk ásatásokat.
De kicsit őrültek is vagyunk.
Szerintem már kicsit más,
mert már nem én vagyok a junior régész.
Szeniorként tudnom kell, mi történik.
Én döntök arról, hogy hol és hogyan ásunk.
Segítek a junioroknak hozzászokni
a munkakörnyezetükhöz.
Mindegy, hogy 50 vagy 100 ezer éves a csont,
ugyanazt a tudást igényli.
Ha sikerül értelmezni,
felfedi az egyed történetét.
Miután megtaláltuk itt az első csontokat,
és a csapat felfedezte, hogy nemcsak egy csontváz van,
hanem sok különböző csontváz,
meg akartuk érteni, hogy miről is van szó.
Miért van itt ez a sok csont?
Tényleg igaz az,
hogy bizonyos értelemben ez a nyomozás csúcsa.
Egy 250 ezer éves döglött akta.
Először azt gondoltuk,
hogy húsevők vitték be ezeket a barlangba.
De látni lehet, hogy nincsenek rajtuk fognyomok.
Látni a kis bogárnyomokat a csontokon,
azaz még volt rajtuk hús, amikor a barlangba kerültek.
Van egy teljesen ép boka.
Úgy állnak a csontok, ahogy csontvázban szoktak.
Ez csak úgy lehetséges, ha még volt rajtuk hús.
Hosszas tanulmányozás után előálltunk egy hipotézissel.
„A naledi a Csúszdán át holttesteket vitt be a kamrákba.”
CSÚSZDA
A korai tanulmányokban erről is számoltunk be,
„a halottak ritualizált eltemetéséről”.
HOLTTESTEK SZÁNDÉKOS ÉS ISMÉTELT ELTEMETÉSE
Bemutattuk a jól megalapozott bizonyítékokat.
BEEJTETTÉK A HOLTTESTEKET
De más tudósok lehetetlennek tartották, mert túl kicsi az agyuk.
Egyes bírálók szerint
emberek tették oda őket
valamiféle emberi szertartás keretében, mint a háziállatokat.
Aggodalom övezte a kérdést.
Nem tudom, hiba volt-e
olyat hipotézist javasolni, amelyet talán sosem tudunk ellenőrizni,
a ritualizált temetést.
És ha csak egy hatalmas csonthalom az egész?
Mi lesz, ha nem találunk mást?
2018. SZEPTEMBER
2018-ban visszatértünk feltárni a Dinaledi-kamrát.
DINALEDI-KAMRA
És akkor találtuk ezeket a gödröket.
Egymásra néztünk, és azt mondtuk: „Ezek temetkezési gödrök.”
És hirtelen minden érthetővé vált.
És rájöttünk, hogy ezek mindig is sírhelyek voltak.
Nem csak egy halom csont.
Sírhelyek voltak a barlangban.
Sokáig nem mondtuk ki,
és csűrtük-csavartuk a dolgot:
„A temetkezés egy nagyon konkrét dolog.
Gödröt kell ásni, beletenni a holttestet, és betemetni.
Ez lehet, hogy nem ilyen.”
Viszont
mikor találtunk egy kiásott gödröt,
benne egy holttesttel, betemetve,
az tisztázta a dolgokat.
Így már egyértelmű volt.
„Ez egy sírgödör, és egyértelműen hasonlít
az emberi társadalmak temetkezési gyakorlataihoz.”
IZRAEL
A modern ember legkorábbi sírhelyei Izraelben vannak.
Úgy 100-120 ezer évesek.
100 000 ÉVVEL EZELŐTT
A naledi sírhelyei 236-335 ezer évesek.
250 000 ÉVVEL EZELŐTT
Ez nem kis különbség.
Több százezer évvel megelőzték azt, amikor mi bizonyítottan ezt csináltuk.
Ez jelentős.
De szinte jelentéktelennek tűnik
ahhoz képest, hogy nem emberi faj műve.
Ez a nagy szó.
JOHANNESBURG DÉL-AFRIKA
WITWATERSRANDI EGYETEM
EVOLÚCIÓS TANULMÁNYOK INTÉZETE
Paleoantropológusok több száz,
nem a Homo naledihez tartozó leletet is találtak az Emberiség bölcsőjében.
De ezek közül sok nagyon töredékes.
Néhány fog, egy állkapocs része.
Nem fogható a naledilelethez,
amely sok, különböző korú egyed csontvázából áll.
Valami újat akarok kipróbálni.
Fogjuk az összes leletet,
és próbáljunk meg összerakni egy felnőtt csontvázat!
Szerintem ez…
Próbálunk rájönni, hogyan futott, hogyan mászott,
hogyan használta az ujjait úgy,
hogy közben a lábával is csinált valamit.
Ezt egy egész csontváz összefüggésében tudhatjuk meg.
Jól van.
- Fogod? - Aha.
Jól van.
Tehát…
ez itt a koponya teteje és a szemöldökcsont.
- És ezt idetesszük a helyére. - Aha.
De hiányzik a nyakszirt.
Oké.
Nem semmi az elszíneződés a fogain, tényleg…
- Elképesztő, nem? - Több figyelmet érdemel.
Mi lenne, ha kitámasztanám a darabokat szivaccsal,
és az egészet összébb tolnám?
Én nem tenném.
- Nem? - Nem.
Szerintem nem maradna úgy a koponya.
Nem?
Csak a szemét akarom látni.
A számaimba temetkezem.
Ez már jobban hasonlít arcra.
Így már a szemébe lehet nézni.
Jó.
Kezd látszani, hogy nem ember.
Az emberi csigolya kétszer ekkora.
- Jó, ez megvan. - Igen.
Hát ez gyönyörű.
Ez itt.
Ez az.
Gyönyörű.
Van, aki azt mondja, hogy csak majmok.
Megmutatom, miért nem azok.
Emiatt.
Melyikre hasonlít?
Az ujjpercén járó majom rendkívül hosszú ujjára,
amely a fára mászásra szakosodott, és kihasználja a nagy markát?
De nincs hüvelykujja.
Nincs szembefordítható hüvelykujja.
Az a kéz viszont pont olyan, mint az enyém.
Nagyon hasonlítanak ránk, de közben teljesen mások.
A csontváz
sok szempontból szokatlanul hasonlít ránk.
Más szempontból a legkorábbi homininekre hajaz.
Minden egyes csont
valami mást mesélt el nekünk.
Először azt hittük, hogy két külön dolog fekszik előttünk,
vagy három.
Nem számítottunk rá, hogy ennyi tulajdonság keveredik benne.
De a későbbi csontokból már láttuk.
Megegyeznek,
de eddig ismeretlen mintát képeznek.
Ezért neveztük meg új fajként.
A korábbi homininek rekonstrukcióit fenntartásokkal kell kezelni.
Lehetetlen tudni, hogy néztek ki.
Szőrösek voltak? Sötétek vagy világosak?
Nem lehet kideríteni,
a csontvázon nem látszik.
De sok a csontvázadat. Tudjuk, hogy nézett ki a testük,
meg tudjuk tippelni, hogy álltak rajtuk az izmok,
és erre ráhúzhatunk bőrt, esetleg szőrt is.
Ha bejönne most ide egy naledi,
két lábon járva jönne be.
Mint egy ember, de nem teljesen.
Más lenne a járása, a mozgása,
a hosszú karjai máshogy lengnének.
Valószínűleg a fénybe érve rendkívül rémisztőnek tűnne.
Alig emelkedik ki az orra.
Egészen lapos, az arcához simul, mint egy emberszabású majomé.
A fogai egyeznek a miéinkkel,
de az állkapcsa jobban előreugrik.
És a szemöldökcsontja nagyon hangsúlyos.
Idegennek hatna.
Nincs rá jobb szó.
Lehet, hogy visszanézne ránk, és látnánk valamit a szemében.
Emberinek tűnne, de különböznek tőlünk.
Egész alacsonyak voltak.
Talán mint én.
Talán 140-160 centiméter magasak.
Nagyon vékonyak.
Vékony a lábuk, vékony a karjuk.
A lábuk alapján
nagyon jó hosszútávgyaloglók voltak,
nagy távolságokat tettek meg.
Nálunk ügyesebben másztak.
Valószínűleg jóval többet másztak fára vagy sziklára vagy mindkettőre,
mint a mai emberek,
és ez fontos része volt az életüknek.
Nem tudjuk, volt-e nyelvi képességük.
Nyelvet nem indokolt feltételezni.
A kommunikációra alkalmas kognitív képességeket viszont
jó okunk van feltételezni.
Ne feledjük, hogy a kommunikációnk többsége
modern, kortárs emberként
nem szavak útján történik.
Mutogatunk, gesztikulálunk, felcsillan a szemünk, felvonjuk a szemöldökünket.
Az egyik érdekesség az embernél, az a nagyon kis szemfogaink.
Ezek itt.
Az átlaghoz képest az enyém nagy,
de a gorilláknak, a csimpánzoknak,
egyéb főemlősöknek
rendkívül hosszú szemfoguk van.
Számukra a szemfogak felvillantása
fenyegetésnek számít.
Ezzel kommunikálnak, ezzel jelzik a fenyegetést.
Az ember viszont így mosolyog.
A naledinek szép kis szemfoga van.
A naledi mosolygott.
Majdnem biztos.
A Homo naledi a Homo nem tagja.
A Homo nemnek számos különböző tagja volt az elmúlt 2,5 millió év során.
NEANDER-VÖLGYI EMBER
Ide tartozunk mi is. A Homo sapiens.
A Homo nem a bolygó egyetlen olyan neme,
amelyik képes volt ránézni egy kőre, megfogni egy ilyen követ,
és felismerni, hogy ez a kő
egy kőeszközt rejt magában.
Hihetetlen módon ezt ezzé formázták.
Nincs erős bizonyíték
a Homo naledi eszközhasználatára.
De tudjuk, hogy képes volt rá,
mivel az elmúlt kétmillió évben a Homo nem minden tagja képes volt
elképzelni dolgokat,
majd ezeket a gyakorlatba ültetni.
És…
másoknak is meg tudták tanítani.
A Homo naledi tehát ennek a Homo nemnek a tagja,
amely hihetetlen dolgokat csinál,
összetett, ökologikus életet él, növényeket és állatokat eszik,
és befolyásolja a környezetét.
Meghitt kapcsolatokat ápol.
A Homo naledi pedig,
szinte akárhogy is nézzük,
szándékosan temetkezik.
Ez a másfajta elme, a naledi elméje
osztozik az emberiség egy olyan vonásán, a temetkezésen,
amelyre nem számítottunk egy naledihez hasonló ősnél, és mégis jelen van.
Pedig nem volt olyan hatalmas agyuk, mint amilyen nekünk van.
Csodás történet, ahogy az agy egyre csak nőtt.
A kisebb agy elkerülhetetlenül megnőtt,
és ennek a nagy agynak köszönhetően
vagyunk képesek
az emberekhez társított összetett viselkedésformákra.
Erre berobban a képbe a Homo naledi.
Az a furcsa a naledi agyában, hogy kicsi.
A naledi agya körülbelül narancs nagyságú,
a mi agyunk egyharmada.
Ebből azt gondolhatnánk, hogy lehet, hogy buták voltak.
Mert olyan kicsi az agyuk.
De ez nem feltétlenül igaz.
Nem az agy mérete a lényeg, hanem az, hogy mire képes.
2022-ES EXPEDÍCIÓ MÁSODIK NAP
Ma bejárjuk a barlangot.
Felmegyünk a Sárkányháton,
megmutatjuk Agustinnek a Csúszdát.
CSÚSZDA - SÁRKÁNYHÁT-GERINC SÁRKÁNYHÁT-KAMRA
Maradj közel, Agustin!
- Ne tévedj el! - A távolba meredtem.
Vigyázz, hova lépsz, Agustin!
- Nagyon sima. - Jó.
Lépj a lyukakba!
- Szólok, ha átértem. Várd meg! - Jó.
Jobb messzebb állni,
ha esetleg beomlana, vagy ilyesmi…
- Jó. - Elvileg nem fog, de nem kizárt.
SUPERMAN KÚSZÓJÁRATA
Gyere fel erre!
- Gyere! Mindkét irányba mehetsz. - Aha.
Felállhatsz.
Most ugyanott állsz, ahol a naledi is volt.
- Ha lecsúszol… - Ja.
- Látod a sípcsontot? - Igen.
- Ugye milyen hosszú és vékony? - Aha.
Nehéz elképzelni, hogy ne egy naledi sípcsontja legyen.
- Igen. - Kapcsold ki a lámpát, és ezt nézd!
- Nézd, milyen vastag kéreg! - Jézusom!
Igen.
- Hú! - Látod?
Igen.
A mindenit!
Hú! Ez állati menő!
Ez a Sárkányhát.
John, hol volt az, amit mutattál,
ahol lehet, hogy elszíneződés van?
- Az alatt… - Ez alatt. Igen.
Azt a mindenit!
- Jézusom! - Hurrá!
- Ez… - Istenem!
- Ez… - Egy kisebb tűz, úgy ekkora.
- Igen. - Ugye?
- Igen. - Abszolút.
Most találtad.
Abszolút.
Döbbenetes.
Biztosan tűz.
Egyértelműen. 100%.
Valaki tüzet rakott, és sütött benne valamit.
Ott, a földön.
Szerintem a Homo naledi.
Hasonló mélységű, mint amit a Dinaledi-kamrában találtunk
a csontoknál.
Valószínűleg hasonló korú.
Körülbelül 250 ezer éves.
- Elszenesedett csont. - Igen.
- Hosszú… - Menő.
Ez…
Szerintem ez egy kis…
Egy kis antilopcsont.
- Mellső lábból? - Mellső lábból. Igen.
Valami vándorantilop méretű állaté.
- Nalediétrend! - Hú!
Ez hihetetlen.
Egyes régészek szerint lehetetlen, hogy a Homo naledi tüzet rakott volna.
Most pedig valószínűleg bizonyítékunk van rá.
Ez nagyon nagy szó.
Szép munka!
Nehéz elképzelni, hogy tűz nélkül
mentek volna ilyen rendkívül veszélyes helyekre.
SÁRKÁNYHÁT-GERINC
Tudomásunk szerint csak ez a járat vezet a Dinaledibe.
- Nincs… - Nincs másik.
Nincs rá bizonyíték,
hogy létezne másik bejárat a Dinaledi-kamrába.
- Aha. - Ezen az úton kívül.
SÁRKÁNYHÁT-GERINC
CSÚSZDA
Ha megcsúszol, tartsd meg magad!
És odajövünk, jó? És együtt megoldjuk,
vagy messziről megmondjuk,
mit tegyél az alapján, hogy hogy vagy, jó?
Egyszerre mindig csak egyet kapcsolunk le.
Legalább egy mindig a kötélen van.
Van elég fény?
Tehát…
- Agustin? - Igen?
Látod a kötelek mögötti sík részt?
Ezt itt?
Aha, mássz fel rá!
Jó. Rendben.
- Ez a kis szirt, ugye? - Ez a nehéz része.
Oké.
Sötétben nem menne.
Tuti nem.
Van kedvenc lábtámaszod? Felhúzom magam…
- Beleteszem a térdem. - Aha.
Aztán felhúzod magad a kötéllel.
Szerintem jobbak az esélyeim, ha csak felsőtestből próbálom.
Meg is vagy.
Fent vagy.
Ez az!
Gondolj bele, Agustin! Nézz felém!
- Át kellett jönniük itt. - Igen.
- Előtte átugrottuk. - Aha.
- Egy holttesttel… - Viccelsz?
Nem. Itt átugrottunk.
- És képzeld el… - Aha.
Egyedül nem viszel át egy hullát.
- Biztos nem. - Mert leesne.
Nem.
- Ezért… - Az átadás…
Szerintem érdemes lenne idelent Homo nalediket keresni.
Mert néha biztos nem sikerült.
Készen állsz a Csúszdára?
Igen.
- Akkor… - Jó.
Most a Csúszda felett vagy.
- Az ott a Csúszda? - Igen, az ott.
Jézusom!
És 12 métert kell lefelé menni,
míg a Dinaledi-kamrába nem érsz.
Ez az egyetlen bejárat.
Hiába mondjuk el a méreteit, nehéz érzékeltetni.
CSÚSZDA
Ha átmész azon,
hogy eltemess egy holttestet…
- Ezért hoztalak fel. - Aha.
Igazad van. Máshogy nem lehet.
Hogy lásd az út elejét.
Emlékszem, mikor először felmásztam ide
a 15 éves fiammal, Matthew-val,
és beküldtem a lyukba képeket készíteni.
Én voltam a szemében az „Év apukája”.
- Nem hittem el, hogy nem álmodom. - Aha.
Egyedül ültem itt a sötétben 45 percen át.
Kapcsoljátok le a lámpát kicsit!
Gondoljátok végig az utat fény nélkül!
- Igen. - Biztosan volt tüzük.
Úgy teszek, mintha a Homo naledi lennék a tűzzel,
és te leszel a családom.
Szedtünk gyújtóst.
Bemegyünk a sötétbe egy alapvetően veszélyes helyre.
Fogom ezt, és ezzel bemegyek erre.
Most pedig rakok itt egy kisebb tüzet.
Ha valaki bemegy a barlang mélyére,
még ha naledi is és nagyon ügyes, akkor sem könnyű.
Tehát mit tesz?
Visz egy kis tüzet meg a családot.
A családtag is hozzon tüzet?
Ne!
Megvan? Jó.
A tűznek hála máshogy érzékeljük és tapasztaljuk meg a világot.
Máshogy látunk.
Máshogy hallunk.
Ezekben a barlangokban máshogy viselkedik az agyunk és a testünk.
De együtt vagyunk.
Ahogy felmászunk a Sárkányhátra,
belegondolunk, hogy mi járhatott azoknak a Homo nalediknek a fejében,
akik a közösségük elhunyt tagjait vitték fel ott
250-280 ezer, 300 ezer éve.
Nem semmi elképzelni, mi kellett ahhoz,
hogy bevigyék oda a társaikat a haláluk után.
Ezt diktálta a kultúrájuk.
Vonszolták a holttestet, hárman, négyen, öten vitték,
odaértek a koromsötét barlangba.
Ezután kúszniuk kellett,
és húzták maguk után a holttestet.
Még rugalmas volt a test? Már beállt a hullamerevség?
Össze volt kuporodva? Megkötözték?
Ezután lenéztek a Csúszdába…
A rendkívül nehezen járható kürtőbe.
Lementek…
Összehorzsolták magukat, az életüket kockáztatták,
csak hogy levigyék a halott társukat,
és elhelyezzék oda, ahova kell.
Majd beléptek a Dinaledi-kamrába.
És kiásták ezt a gödröt.
Valószínűleg együtt.
Lehet, hogy egymástól tanulták el.
Nem tudom, de valószínűleg csoportosan csinálták.
Mikor azt vizsgáljuk, hogy mit csinált a naledi,
elképzelem, mi történik, ha a mi társadalmunkban meghal valaki.
Vannak szakemberek, akiknek ez a dolga.
Papok, temetkezési vállalkozók,
sámánok.
Mikor meghal valaki, összegyűlik a csoport,
és valaki szertartást vezet.
Vajon kántáltak?
Énekeltek?
Egymás kezét fogva ültek, miután eltemették a holttestet?
Ha belegondolunk,
egyáltalán miért vesszük a fáradságot, hogy elhelyezzük valahova a holttestet?
Főleg egy különleges, nagyon más helyre, ahogy a naledi tette.
Szerintem egyszerű a válasz.
A szeretet jelentős motiváció.
Arra gondolhattak, hogy nem bírnák elviselni
annak a látványát, ahogy valami széttépi azt a testet.
Hogy nem bírnák elviselni, ha látnák azt a testet lebomlani.
Visszajártak ezekbe a terekbe,
és újra és újra ide temették el a halottaikat.
Ez…
Nyilván törődtek velük.
Segítettek nekik átkelni
az életből a halálba.
Aztán visszavonszolták magukat, kimásztak.
És olyan jó lenne ott lenni abban a pillanatban,
amikor először hárman, négyen, öten előbukkannak a barlangból,
miután az életüket kockáztatva
végrehajtották ezt a megterhelő, traumatikus feladatot,
és kilépnek a napfénybe.
Mit tesznek ebben a pillanatban?
Megölelik egymást?
Vagy mindenki megy a dolgára?
Egész nap el tudom nézni a majmokat.
Átengedik a kicsinek.
Ő meg megkergeti.
Ismerik egymást, együtt nőttek fel,
és társas életet élnek.
Kötődnek egymáshoz, összegyűlnek, nézik egymást.
Ezek a társas normák jellemzik a főemlősöket.
Mikor ezek a majmok elveszítenek valakit,
ha meghal a kicsinyük, az anyukájuk, a legjobb barátjuk,
az mélységesen megrázza őket,
sok szempontból hozzánk hasonló módon hiányérzetük lesz.
Köré gyűlnek a többiek, bökdösik, vele maradnak.
A kicsiket az anyjuk továbbhordozhatja még.
De nem lesz csoportos reakció. Nem lesz szisztematikus reakció.
A naledinél és nálunk azt látjuk,
hogy amikor a közösség vagy a család egy tagja meghal,
akkor összegyűlünk, és megtesszük, amit meg kell tenni az egyénért
és a közösségért.
A Homo naledi a halottaival olyat tett, amelyet egyik másik állat sem…
az emberen kívül.
Ezért felmerül a kérdés:
„Olyanok, mint mi?”
Összeköt velük minket a szeretet és a mások iránt érzett törődés?
Az elköteleződés.
Őrültségnek hangozhat, de ezt jelentené embernek lenni?
SZEPTEMBER 2017
2017-ben a csapatom a Csúszda aljánál folytatott ásatást.
Az irányítóközpontban ülök.
És a tudósok, a felfedezők
a kamerába integetve jeleznek.
Odanézek, és kilógó kis ujjakat látok.
Látni a csontokat és az ízületeket.
És körülötte más csontokat.
Néhány kézcsontot, csuklócsontot.
CSÖVES CSONT
Egy kis egyed csontjainak tűntek.
FOGAK
Lehet, hogy egy gyerek csontváza.
Rendkívüli.
A régmúltból származó gyerekcsontvázakat…
Egy kezemen meg tudom számolni, hány van belőlük, és még marad ujjam.
Ez lehet, hogy egy másik fajból származó gyerek,
nem ember, és több százezer éves.
Ki tudja, mi van benne?
Lehetnek ételrészecskék, DNS, fehérjék.
Lehet, hogy ez az egyetlen ilyen csontváz.
De hihetetlenül törékeny.
Nem akartam feltárni.
Ezért átgondoltuk, hogyan szállíthatnánk el
a laborba érintetlenül.
Begipszeltük az egészet.
Beborítottuk gipsszel, ahogy a dinoszauruszkövületeket szoktuk,
és kivittük egyben a barlangból.
Ez roppant nehéz volt.
Egy jó nagy gipszdarabot kellett
egy aprócska, alig 20 centi széles kürtőn kivinni.
Bevittem a Charlotte Maxeke Kórházba megcétézni, ahol a feleségem dolgozik.
Radiológus.
ALACSONY FELBONTÁSÚ CT-KÉP
Egy gyerek testét lehet látni.
A CT-KÉP ADATAINAK 3D-S REKONSTRUKCIÓJA
Össze van kuporodva magzatpózba.
Jesszusom, van benne valaki.
Aztán megláttunk valami hihetetlent.
Eltért a sűrűsége.
Egy követ.
Először nem figyeltünk rá.
Őszintén szólva követ nem kerestünk, és…
Csontokat kerestem.
Abban a kamrában nagyon ritkák a kövek.
Alig láttunk párat, általában a mennyezetről potyognak le.
De ez nem akármilyen kő volt.
Eszköznek tűnt.
Elkezdtük „eszköz alakú kőnek” hívni.
Ami még figyelemre méltóbb, hogy pont a kezében van.
A kőeszközök központi elemei a Homo nemnek.
Tudják, mink nincs?
A Homo nem tagjáról olyan lelet,
ahol az eszközzel a kezében halt volna meg. „Ez az enyém.”
Ilyenünk nem volt.
Eddig.
Ha ez az eszköz alakú kő tényleg eszköz,
akkor ez az első példa kézben tartott eszközre.
Ráadásul sírban található.
Ha fontos tárgyakat temetünk el a halottal együtt,
az mit jelent?
A temetkezési viselkedésminta új szintjét.
Ez…
Szinte kívánni sem lehetne jobbat.
Ha az életedet kockáztatva
beviszed a halottaidat valahova,
és odaadod nekik az eszközeidet,
amelyeket így kivonsz a forgalomból,
akkor nyilván gondolsz valamit az életről és a halálról,
és esetleg a túlvilágról is.
Miért adnál egy halottnak eszközt, ha nem gondolod, hogy használni fogja?
Ha ez az eszköz alakú kő tényleg eszköz,
ez a gyerek lenne a régészet történetének
egyik leghíresebb valaha felfedezett egyede.
De a meglévő képek alapján
nem tudjuk biztosra, hogy eszköz-e.
Jobb képek kellenek.
Ehhez magasabb felbontású szkenner kell.
GRENOBLE FRANCIAORSZÁG
A kórházi CT nem volt elég jó.
Azzal nem lehetett semmit bebizonyítani,
ezért jöttünk ide.
EURÓPAI SZINKROTRONSUGÁRZÁSI INTÉZET
LELETSZÁLLÍTÁS
BELÉPNI TILOS
Azért jöttem ehhez a csodálatos, óriási géphez,
mert ez a földkerekség egyetlen olyan gépe,
amely képes a begipszelt gyerekről…
Aláteszem a kezemet.
…egymilliomod méteres felbontású képet alkotni,
amelyen jól látszik…
45 fokos szögben kell állnia.
…az eszköz alakú kő és a kő a vékony élei,
hogy eldönthessük, eszköz-e,
vagy csak egy eszköz alakú kő.
- Végezzünk próbát! - Jó.
Jó.
Senki sincs idebent.
Elméletben eléggé hasonlít egy kórházi röntgengéphez,
csak kicsit erősebb.
FÜLKE LEZÁRVA
Kicsi alatt azt értem, hogy tíz a tizennegyedikenszer több,
azaz az egyest 14 nulla követi.
Ezzel nem lenne célszerű mellkasröntgent végezni,
mert ha előtte nem is voltál beteg, utána halott leszel.
Mintha a hentesnél lennénk.
Felszeleteljük a kolbászt.
Pontosan ezt tesszük.
A lelet is egy nagy kolbász, és felszeleteljük.
Csak nem késsel tesszük ezt,
és nem fizikailag. Virtuális szeleteket készítünk.
Ha megvan a kolbász minden szelete,
összetesszük őket,
és kész a háromdimenziós kolbász.
Húsz mikron pontossággal szkennelünk.
Ekkora mennyiségű, ilyen pontos adatot beolvasni sokáig tart.
Na?
Mutathatom az első eredményeket?
Igen. Alig várom.
Most lássuk 3D-ben!
Gyönyörű.
Hű!
Ráközelítenél arra a szélére? A felsőre?
- Erre? - Aha.
Ez lehet…
Az a széle lehet, hogy lepattogzott.
De ez tényleg egy él, nem?
Igen.
- Igen, egész éles. - Aha.
Pengének tűnik, nem?
Ha egy ilyen nagyon éles, görbe élet látunk,
ami úgy néz ki, mint amit famegmunkálásra vagy hasonló célból hoztak létre,
és a végén pedig mintha mikroszilánkok lennének,
akkor egészen valószínű, hogy mesterséges élről van szó.
Az a megérzésem, hogy tényleg eszköz.
Szerintem egy régóta használt eszköz.
Jó esély van rá, hogy eszköz.
Ez jelentősen megváltoztathatja, hogy hogy látjuk a világot.
És…
ez egyszerre izgalmas és kicsit ijesztő.
Inkább izgalmas.
Vettem már részt nagy felfedezésekben, de…
ha ez tényleg eszköz, akkor ennél nagyobbhoz még nem volt közöm.
Ez biztos.
Fennáll a lehetősége,
hogy az ember előtt más élőlény is
eltöprengett a túlvilágon.
2022-ES EXPEDÍCIÓ NEGYEDIK NAP
Általában nem szívesen beszélek a spiritualitásról,
mert az nem tudomány.
De Agustin és a csapata miatt nyitottabb lettem
az áldott helyekre, a különleges helyekre,
és szerintem érdemes volt beküldeni egy ehhez értő szakembert
a Dinaledi-kamrába,
hogy megtapasztalja és lássa,
és válaszoljon olyan kérdésekre, amelyekhez egy videó nem elég.
DINALEDI ÁSATÁS
Jól van, emberek! Szokás szerint beöltözünk, aztán eligazítás.
A szokásostól eltérően ma lemegyek a Dinaledibe.
Hogy mosolyog Maropeng!
Azt mondtam, hogy én fizikailag sosem leszek ott.
De fittebbnek és vékonyabbnak érzem magam, úgyhogy lemegyek.
Ne vigyorogj!
Mikor először hallottam, azt gondoltam…
FELFEDEZŐTECHNIKUS
…hosszú nap áll előttünk.
Sosem jártam a kamrában, és nem gondoltam, hogy fogok.
Ötvenhét éves leszek.
Ha valaha be akarok menni a barlangnak abba a részébe,
fogytán az időm.
Ideges vagyok, mert az egyik legnehezebb barlangrész.
Jó passzban van.
Edzett, nem szólt róla nekünk.
- Jól áll? - Jól.
Szevasztok!
- Szorítsatok! - Jó.
SÁRKÁNYHÁT-GERINC
- Minden rendben, Maropeng. - Szuper.
Jól van.
Ugyanarra megyek, amerre szinte biztosan a Homo naledi is ment,
amikor bevitte a holttesteket oda, ahol eltemették őket.
SÁRKÁNYHÁT-GERINC
A Sárkányhátra már többször is
felmásztunk vele.
De a Csúszdán lemenni…
az azért jóval nehezebb.
Mehetek?
Igen.
- Csak… - Maropeng már nincs útban.
Igen. Akkor lemegyek erre.
Aztán így?
- Igen, kapaszkodj… - Aha.
Igen. Behúzom magam alá a lábam.
- Igen. - Így.
Igen.
Mi a… Jó.
Lemehetsz.
Rendben.
- Így? - Két lábbal, igen.
Mindkettővel?
Igen, mindkettővel.
Upsz!
Lelógok hátul.
Mi? Aha. Jó.
- Igen. - Oké.
Aha. Jó. Igen.
- Így? - Igen, ereszd le az egész tested!
Igen.
Könnyű volt a csúcsánál?
- Ott nem. - Megvagy?
Most merre?
- Igen? - Igen.
Jó. Igen.
Kicsit beszorultam.
Kicsit menj feljebb!
Beszorítottam magam…
Húha!
Jó.
Oké.
Fennakad a mellkasom. Úgy egy centi kell.
Igen.
Van nálad kalapács?
Jól van.
Jó, túljutottam.
Lejutottál. Leértél.
- Hú! - Lépj le!
- Hadd ízlelgessem egy pillanatig! - Félreállok, jó?
- Istenem! - Igen, lejutottál!
- Ez… - Hány év után?
Több mint nyolc év után.
Azta!
Szép volt. Igen.
- Hihetetlen, hogy itt vagyok. - Nem semmi!
- Azt hittem, sosem jutok le ide. - Aha.
Istenem!
Jól van, Lee leért.
- Gyere! - Jézusom!
- Ez itt a… - A Hill-előkamra.
HILL-ELŐKAMRA ÁTJÁRÓ A DINALEDIBE
Láttam a tévén.
És most itt vagy.
Nem hiszem el.
Bizony.
Isten hozott!
Azta!
Igen! Szép volt! Hú!
Most pedig át szeretnék menni a Dinaledibe.
DINALEDI-KAMRA
Istenem!
Nézzétek, mit látok itt a falon!
Egyértelmű karcok.
Piktogramok.
Elképesztő.
Ennél a saroknál az egész bejárat tele van karcokkal.
PIKTOGRAMOK
Pont ott vannak,
ahol logikus megjelölni a járatot.
Azt jelenti: „Arrafelé menj!”
„Arra menj a Dinaledibe!”
- Nem lehet a természetes… - Szerintem nem természetes.
Hogy lehet itt természetesen átmenni? Ebbe az irányba?
Hogyan? És nézd, itt nincs.
És itt sincs, nem?
Szerintem ez is az.
De látod?
Szerinted ezt nem belevésték?
Ezt biztosan belevésték.
A mindenit!
Tanulmányoztam a szimbológiát, a kőrajzokat,
de ilyen kis agyú lényeknél nem létezik.
Ha ezt a naledi rajzolta…
azzal szintet lépünk.
A kutyafáját!
Jó, most bemegyünk a Dinaledibe.
Lekapcsolom az UV-lámpámat,
és bekapcsolom a fejlámpámat.
Életemben először
a Dinaledi-kamrában vagyok.
DINALEDI-KAMRA
Oké.
Azta!
Nem gondoltam, hogy egyszer lejutok ide.
Ha felnézel, nézd, milyen csodálatos a mennyezet!
Most látom először
az úgynevezett Egyes Leletet. És…
Istenem! Ez…
Bár mindenki láthatná ezt élőben!
Mert innen nézve kétség sem fér hozzá,
hogy ez tényleg egy sír.
Azta!
Nagyon egyértelműen látszik a lelet széle.
És csodálatos.
El kell jönni ezekre a helyekre,
mert olyan nyugodt!
Csendes és sírboltszerű.
Érthető, hogy miért jöttek ide.
Nyolc éven át néztem ezt, és…
tényleg nem gondoltam, hogy le tudok jönni ide, és…
Nagyon meghatódtam. Sok évet fektettem ebbe bele,
és sok embert láttam jönni-menni.
Kockára tettem mások életét itt, és…
Teljességgel lélegzetelállító.
Köszönöm, fiúk!
Úgy mentem volna a sírba, hogy rosszul képzelem el ezt a helyet.
Nem láttam volna ezt.
Csússz még arra! Igen.
Igen!
Teljesen bepánikoltam,
mert nem vagyok ott, nem tudom, mi történik.
Igen, a Csúszda.
Tudom, milyen nehéz tud lenni.
Csak ülni ott és várni…
Arra gondolsz, hogy nem történt-e baj, nem szorult-e be valaki.
Berg-Berg az.
Állati!
- Szia! - Üdv újra itt!
Visszatértem.
Ez a legőrültebb, legszörnyűbb, legcsodásabb dolog, amit valaha tettem.
Az biztos.
Istenem!
Hihetetlen.
És…
Több tucat holttestet temethettek el.
- Szerintem vésetek vannak a falon. - Vésetek?
- Segítsek? - Aha.
Majd utána ölelkezünk.
Megölelek én mindenkit. Istenem!
Jól van.
Őrület.
Elfogyott az erőm.
Nyolc és fél éve azt mondtam a világnak, hogy sosem megyek le oda.
- És ma lementél. - Tudom. Nem hiszem el.
- Holnap visszamész? - Nem.
Nem értem, mi történt velem.
Tényleg teljesen más emberként jöttem ki onnan.
NÉGY HÓNAPPAL KÉSŐBB
A Dinalediben átéltek még mindig nagy hatással vannak rám.
Mikor ezt megláttam…
hallucináltam.
Láttatok már matematikusokról, fizikusokról olyan filmet,
ahol fénylő számok jelennek meg körülöttük a levegőben?
Velem is ez történt ott.
Velem nem kellene ilyennek történnie,
de mégis megtörtént.
Sosem felejtem el, amikor kijöttem,
és mondtam, hogy véseteket találtam, de még nem mutattam meg nektek.
- Aha. - De volt róluk kép a telefonomon.
Kikerestem, odafordítottam felétek,
Agustin pedig felugrott,
John meg elkezdte a telefonját nyomkodni,
és odafordultatok megmutatni ezt.
Ezt a kettőskeresztet Neander-völgyiek
vésték ki 60 ezer évvel ezelőtt Gibraltárban.
NEANDER-VÖLGYI EMBER, 60 000 ÉVE GIBRALTÁR, SPANYOLORSZÁG
A jobb oldali kettőskereszt majdnem egyezik a bal oldalival,
de a Homo naledi véste ki, és majdnem ugyanúgy néz ki.
HOMO NALEDI, 250-300 000 ÉVE RISING STAR, DÉL-AFRIKA
Mutatok egyet a korai Homo sapienstől.
Ez a Blombosból van. A Homo sapiens legkorábbi ismert művészeti alkotása.
HOMO SAPIENS - 80 000 ÉVE BLOMBOS-BARLANG, DÉL-AFRIKA
Homo naledi.
HOMO NALEDI - 250-300 000 ÉVE RISING STAR, DÉL-AFRIKA
Ez bizonyítja, hogy a három faj
ugyanazokat a mintázatokat rajzolta.
El vagyok képedve.
Újradefiniálja, hogy mitől vagyunk összetett emberek.
Úgy tűnik, nem vagyunk olyan különlegesek, mint amilyennek gondoltuk magunkat,
mert lehet, hogy mástól tanultuk el. Nem vagyunk olyan különlegesek.
Nem arról van egyszerűen szó,
hogy ezekkel az alakokkal a fejünkben születünk? Örököljük őket.
Ezeknek eleve bennünk kell lenniük.
Ez az elménk rosette-i köve.
A nyelv és a jelképek mindannyiunk agyában ott vannak.
Van az az eszköz alakú kő,
amelyet majdnem közvetlen a vésetek alá temettek el.
Ez a Blombosból van.
Egymás mellé teszem a kettőt.
HOMO SAPIENS - 80 000 ÉVE BLOMBOS, DÉL-AFRIKA
HOMO NALEDI - 250-300 000 ÉVE RISING STAR, DÉL-AFRIKA
Kene mindjárt elájul.
És…
Ez figyelemreméltó.
Ha ilyen kemény cseppkőkéregbe akarnék vésni valamit,
egy kezembe illeszkedő kővel tenném,
amelyiknek kicsi a hegye, és jól tudok vele vésni.
A Homo naledinek ez az eszköze talán…
Szerintem jó esély van rá,
hogy ez a legrégebbi bizonyíték
a Homo nem akármelyik tagja által képalkotásra használt eszközre.
Te mire szavazol, Kene? Eszköz, vagy sem?
Figyeljetek, ez egy toll.
Igen.
Toll alakú kő.
Kicsit nevetséges.
Kerülgetjük a forró kását, nem akarjuk kimondani,
mert félünk, hogy reagálnak, ha azt mondjuk,
hogy ez egy Homo naledi barlangrajz.
- Igen. - Dehát az!
- Erre tervezett eszközzel készült. - Ugye?
Fogták ezt az eszközt,
és a halottjuk kezébe tették,
hogy magával vihesse.
Miért temetjük el a halottakat?
Sokan azt mondanák, hogy azért,
mert úgy gondoljuk, hogy van valami a halál után,
és a halott eltemetése ennek az átmenetnek a része,
így kapcsolódunk a túlvilághoz.
Lehetséges, hogy a naledi azt képzelte,
hogy a halál átmenet, átjárás egy új helyre?
Nehéz megszabadulni ettől a gondolattól,
amikor a naledi szó szerint járatokon ment át,
hogy eltemesse a halottait.
Az ember hihetetlen jelentéssel bíró helyeket alkot.
Olyan magas tereket és helyeket épít,
ahol mások spirituálisan kicsinek érzik magukat.
A Dinaledi-kamrában nagyon kicsinek érezzük magunkat.
Nem lehet megtenni azt, amit a naledi,
ha nem hiszünk benne teljes szívünkből,
hogy a képek, a fény, a tűz, a bajtársiasság,
a falak megváltoztatása, a rajzok…
a halottakkal való interakció…
mind jelentenek valamit.
Ha hitvilágról beszélünk,
itt van ez a 250-300 ezer éves példa,
amelyről azt mondhatjuk, hogy benne rejlik a magva,
a kezdete,
a konkrét bizonyítéka
ennek a hihetetlen képességnek
a vallásosságra, majd a vallásra…
amely néhol szép, néhol riasztó módon teljesedett ki
a kortárs embernél.
Ha embernél látnék ilyen viselkedést, spiritualitásnak hívnám?
Igen.
De ezek nem emberek.
Hiába tanulmányozzuk őket évek óta, nem tudom,
milyen volt naledinek lenni.
A csontjaikból nem látom az életüket.
A Rising Star-barlangrendszer a leggazdagabb ismert emberféle-lelőhely.
De így is sok minden hiányzott.
Szinte az volt az érzésem,
hogy végül olyan kicsi ablakon át nyerünk betekintést,
amely teljesen alkalmatlan a megértésükre.
Vicces, hogy végül mi történt
az utolsó expedíción…
A Sárkányháton megtaláltuk a kis tűzhelyet, tehát tüzet rakott.
Majd a véseteket.
Majd Kene, te ételt találtál.
Ha tudod, mit evett valaki,
megismered a lelkét.
Tudod, mit csinált.
És egyszer csak megismerjük…
egy másik faj kultúráját.
Ez…
emberhez mérhető komplexitás
egy másik fajnál, és ez tiszteletet érdemel.
Ez érdemes az egész emberi faj…
tiszteletére.
A feliratot fordította: Lipták-Pikó Judit