Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nu ska vi uppta en av de främsta spelarna i Texas A&M:s historia.
Kära nån!
Vad sägs om det?
A&M gjorde det!
Han vann en Heisman Trophy.
Här kommer Johnny Football.
Det är första gången en quarterback som är förstaårselev hedras.
Han bara måste ses.
En levande legend: Johnny Manziel.
Låt mig måla upp en bild av hur jag kan stå här på scenen, 29 år gammal.
När jag 20111 kom in på campus såg det inte ut så här.
Johnny Football!
Han har stjärnstatus som Rolling Stones eller Beatles.
Stadion såg inte ut så här.
Den här vibben fanns inte.
…tog A&M tillbaka till riksnivå.
Under försäsongen visste knappt nån vem Johnny Manziel var.
Det är lätt att rynka pannan åt en del jag gjorde, och jag ångrar mycket.
-Nya problem för Johnny Manziel. -Misshandelsutredning.
-Avgiftning. -Släkten fruktar att det går utför.
Men jag har också känt mycket stolthet.
Jag är otroligt tacksam för varenda aggie här som stöttat mig genom goda tider,
dåliga tider och tider inte ens jag själv kunde förstå.
Ur djupet av mitt hjärta tackar jag er. Tack och Gig 'Em.
Det var fint när du var här. Jag gillade dig trots allt bus.
Tack.
-Du fick mig att älska A&M. -Tack ska du ha.
-Vad gör du nu? -Bor i Scottsdale, trivs i livet.
Har du eget jetplan än?
Inte än.
-Vi måste göra pengtecknet. -Absolut.
-Tack ska du. -Tack, trevligt att träffas.
Trevligt att träffas.
Hur är det? Tack, trevligt att träffas.
Trevligt att ses, tack.
Man byter inte slagman mitt i serien!
Det finns ett jag som footballspelare, och så ett jag som människa.
Och för mig var de två väldigt olika.
Det var typ som ett alter ego.
Jag ville vara Johnny Football. Han hade aldrig tråkigt.
Så folk frågar om jag gillar smeknamnet Johnny Football:
Jag tokgillar det.
Det var toppen.
JFF, Johnny Fucking Football. Läget?
Football är allt i Texas.
Spelar man inte football är man antingen för mesig för spelet
eller bara inte bra nog.
Stan stänger fredag kväll när det är match.
Footballaget var livlinan.
Johnny Football!
Första gången vi sågs var i mellanstadiet. Vi gillade tv-spel, football och tjejer,
så vi hade det viktigaste gemensamt.
Den Johnny jag kände som barn ville bli så bra på football han bara kunde,
och sen ville han mest dricka öl på en ranch och köra en gammal pickis ut dit.
"Onkel Nate" var min högra hand. Vi var killar från landet.
Har man sett Friday Night Lights eller liknande…
Klar blick, rent hjärta.
…så vet man hur Kerrville var. Intensiteten, allt. De strikta papporna.
Han föddes på min födelsedag.
Har den äran, kära Jonathan
Vi har samma sätt och födelsedag. Han är typ en kopia av mig.
Där är han.
Paul!
Ordningen i familjen var det jag som stod för.
Man lär helt enkelt ungarna att göra rätt.
Vi är verkligen bästa vänner.
Mot slutet av fyran för mig flyttade vi till Kerrville och en helt annan puls.
Tivy High Schools footballprogram hade en klart militär stil.
Och alla ens vänner var ju där,
så man ville inte vara den som skilde ut sig. Man lydde.
Pappa ville ha mig där eftersom de var så strikta.
Dagens första lektion började 0700 med football.
Styrketräning varje dag. Sex stationer, sex tränare.
Och efter skolan hade man träning igen, så det blev dubbel dos var dag.
Kerrvillestilen, Tivystilen, "Tivy kämpar alltid", hela det mantrat
gällde ända tills man lämnade skolan efter examen.
Tionde skolåret kom Johnny med i startelvan.
Jag minns hur jag satt på läktaren och hörde folk undra vem den där Manziel var.
Jag bara: "Kära nån, nu gäller det."
TIVY KÄMPAR ALLTID
Här kommer Antlers!
Vi körde spelet Tin Trap, som går ut på att ta bollen, låsa deras nose guard,
och så springer man rakt över planen i full fart.
Planen öppnade sig som Röda havet, jag fick en perfekt bana.
Fullt ös, touchdown.
Touchdown, Tivy!
Gul flagga, fasthållning. Bortdömt. Så vi står på 10-yardslinjen.
Tränaren signalerar att spela Sky Two.
Jag kikar på armbandet, kollar ner, upp, sidorna:
Den fan vill köra Tin Trap igen!
Snap till Manziel, som verkar vilja ta den ända fram.
Från 10-yardslinjen ända ner till 90 yards och touchdown.
90-yards touchdown av Johnny Manziel.
Det är här och på tusentals andra footballplaner över hela landet
som framtidens quarterbackar övar sig.
Alla vill bli quarterback.
Ingen kollar in nose guarden förutom hans fru och mamma.
Jag tror att jag spelade en annan sorts football.
Som ung såg jag Brett Favre fara runt och skapa en massa möjligheter.
Favre och Vince Young, min stil får gärna bli känd som en Vince Young-stil.
Ett spel lär jag minnas livet ut: Vince Youngs Pump Fake.
Snygg Pump Fake!
Försvararen hoppade.
Vince Young drar!
Det var så jag ville spela football, det föll sig naturligt för mig.
Försök att hålla armbågen parallell med axeln.
Som quarterback passar man med axlarna i höjd med startlinjen.
Bollen ska gå säkert, inte fara runt.
Fast jag var 178 cm, 180 cm en bra dag, var det inget jag tänkte på.
Manziel: Touchdown, Antlers.
Det var bara att fara runt och improvisera,
inte låta sig tacklas och passa till en som var fri.
Jag minns hur han hoppade över en kille som stod upp.
Det var som att han spelade mot småbarn.
Han satte sju touchdowns i första halvan förra veckan mot Fredericksburg.
Hans statistik gör en inte besviken.
Han vann Associated Press pris som Årets spelare.
Johnny Manziel lever upp till hajpen.
Touchdown! Touchdown, Johnny Manziel!
Kolla in sistaårselevens statistik:
-3 609 yards. -79 touchdowns?
Jag trodde att det gällde hela karriären, inte den här säsongen!
Under mitt sista år började rekryterare höra av sig. Det var inga stora grejor,
men jag ville spela för University of Texas.
Men jag fick bara helt normala rekryteringsbrev.
Han växte upp med Longhorns-tröjor och kepsar, allt med Longhorns-tryck.
Och han ville nog hela tiden komma dit, men det blev inte så.
Jag kom in på kontoret en dag och tränaren sa: "Texas A&M erbjuder fullt stipendium".
Det är inte lätt att träna en quarterback.
Men det är då legender skapas.
Texas A&M var länge enbart militärt och för män.
A&M har alltid haft rykte om sig som Texas arbetaruniversitet.
Man kavlar upp ärmarna och hugger i.
Förr i tiden var det hit Texasbor från landsbygden kom för att studera.
De senaste 20 åren har varit intressanta, för collage football har förändrats.
Serien Big 12 kommer att krympa.
Texas A&M University meddelade att man lämnar serien till juli nästa år.
Inom college-idrotten brukar man säga
att idrottsavdelningen är universitetets framsida.
För fler och fler universitet landet över
innebär framgång på football-planen en högre profil för hela skolan.
A&M går mot att flytta över till Sydöstra serien, SEC.
I SEC finns lag som Florida, Auburn och LSU.
Vi snackar exponering, att göra varumärket känt,
beslut värda miljarder dollar.
Välkomna till SEC.
De sa i princip att det var ett avgörande ögonblick i programmets historia.
Men många undrade om det verkligen var det smartaste draget.
Ett football-program som ligger tre vinster över hälften på nio säsonger.
Det är inte precis ett superlag.
Vi ansågs ligga mitt i Big 12,
och det sas att Texas A&M inte skulle klara sig i SEC.
SEC har haft fem nationsmästare i rad.
De går in i landets tuffaste division, det vet vi. Med råge den tuffaste.
Och så bytte man tränare.
Jag hälsar Kevin Sumlin välkommen som Texas A&M:s footballtränare.
De tog in Kevin Sumlin
som hade en anfallskoordinator vid namn Kliff Kingsbury
som körde ett vidöppet anfallsspel.
Hur kan ert anfallsspel klara sig mot SEC:s försvarsspel?
Det får vi ju se.
Men det ingen kände till var att de hade en grabb från Kerrville, Texas,
en quarterback vid namn Johnny Manziel.
En av Texas A&M:s möjliga första-quarterbackar
greps tidigt i morse i Northgate.
Polisen sa att man såg två män slåss, och den ene var Manziel.
Johnny och en av hans kassa kompisar var i College Station och hamnade i slagsmål.
Johnny hade ett falskt ID och häktades.
Jag minns bara att jag vaknade utan tröja på en betongbänk i häktet.
Man sa att det inte var vidare typiskt av mig.
"Vi är besvikna över tilltaget som inte alls är typiskt för Johnny."
Fast såhär i efterhand var det kanske rätt typiskt mig ändå!
Johnny togs av polisen, men Kliff Kingsbury sa till mig:
"Det är han som gäller. Oavsett vad."
Och när han kom in på hösten var han en annan människa.
Han bara: "Ni ska få se."
Vår första match var på hemmaplan, Kyle Field, mot University of Florida.
Det var Johnny Manziel första i startelvan.
Klev utanför, det blir inget.
Manziel kunde inte ta dem.
Det var riktigt kärvt. Vi förlorade väl med 21-17, nåt sånt.
Jag går hem och står på gatan utanför huset,
och gården är full av "Till salu"-skyltar.
Jag bara såg på dem och tänkte: "Välkommen till SEC."
Men sen kom en bortamatch mot SMU.
Efter den första matchen sa Kliff: "Han borde ha fått köra sin grej."
Och sen gjorde han nog det.
Och där klev Johnny fram.
Första försöket och tio. Manziel pumpar men tvingas ur fickan.
Han springer, och de fattar ingenting.
Bruten tackling vid 20, fortsätter vänsterut!
Han når fram, där har vi touchdown!
Allt bara hände, så fritt och naturligt.
Allt bara kom i samklang med universum, så där som det ska.
Han kom undan där, nu måste han kasta.
Han tog den! Manziel är ren magi i dag!
Helt otroligt. Vi ser honom mogna här.
På A&M sa vi "Vinna eller stupa, det blir supa". Och så var det.
Manziel undviker en tackling!
Och når målzonen!
70-14, och A&M har nu två vinster och en förlust.
Folk tänker sig idrottare som superdisciplinerade, som äter rätt
och är helt hängivna sin roll.
Manziel satsar hårt, det kan bli 80 yards!
Jag har aldrig sett honom kolla in spelskisser. Aldrig.
Efter matcher snackade han inte football. Det var som om spelet var en sidogrej.
Det handlade inte om att vara bäst, att vinna och göra otroliga saker,
utan om vad som hände efter en vinst.
Han satte första försöket och når målzonen!
Touchdown!
Jag har aldrig sett A&M-fans eller lagets högdjur
så säkra som där, för det var rena blixtnedslaget.
Och A&M-fansen kunde säga: "Han är vår. Han är en av oss."
När allt tog fart tror jag att han bara åkte med.
Så vi ska till Mississippi State på fredag,
och fredag morgon ser vi bilder
på honom i Scooby-Doo-dräkt där han helt klart har dragit några drinkar.
Jag öppnade ögonen och såg assistenten som sa:
"Kliff sa åt mig att hämta dig." Jag skällde lite och han sa:
"Du, vi är mitt i ett SEC-race. Vi behöver dig på planen."
Han kommer bakfull och svettas floder under träningen.
Jag sa bara: "Du får fan spela bra."
Han drar höger och det är fritt fram. Han tar en till.
Han…han drar tillbaka högerut och sätter den! Hur lyckades han?
Han gör en av sina bästa matcher nånsin, så jag lät honom spela säsongen ut.
Och det byggs vidare på legenden om nummer två.
Det var nog inte många som hade sett ett sånt spel och ett sånt liv.
Och det var kul, Johnny kom in med en rebellisk sida.
Det var intressant att se A&M:s gamla garde luta sig tillbaka:
"Vet ni? Vi kör på det här."
Sen kände man: "Det var kul med en liten vit kille som for runt och skapade spel,
men nu möter vi Alabama."
Cotton Bowl domineras av Alabama.
Alabamas röda flodvåg stiger högt denna nyårsdag.
Alabama vinner SEC-seriens öppningsmatch.
Crimson Tide vinner riksmästerskapet.
Alabama vinner BCS-serien.
14 riksmästerskap, man behöver inte säga mer.
Vad är det med Crimson Tide i år och förra året
som har gjort dem så bra under Nick Saban?
Du menar de senaste fyra åren?
Nick Saban är college-footballs och kanske all amerikansk idrotts främste tränare.
Jag minns hur nån sa "lycka till" inför matchen mot Alabama.
-Har A&M en chans att vinna? -Lika stor chans som jag har på Lotto.
Och Kliff sa: "Inga problem. Vi har Johnny."
ALABAMA MOT A&M 2012-11-10
101 000 kommer att fylla arenan vid avspark.
Matchdagen såg jag filmen 300
och innan vi gick ut på planen twittrade jag:
"Ge dem ingenting och ta allt ifrån dem."
Och det kändes som det perfekta läget att vara i.
JOHNNY VEM? SLÅR INTE SABAN
Vi väntar oss verkligen inte att vinna.
Men med inställningen "det spelar fan ingen roll" spelar man bättre.
Manziel drar iväg igen.
Oj, han avvisar.
Vi tog poäng i våra tre första anfall.
Alabama rushar med fyra man. De tog honom.
Nej, inte alls!
Kära hjärtanes!
Vad sägs om det?
Pang, poäng, 14-0.
Stopp, pang, 20-0.
A&M har varit ostoppbara.
Vår snabbaste start nånsin.
Johnny var i toppform och sprang och passade, och det blev tyst.
Alabama-fansen tänker: "Jag har aldrig sett nåt liknande."
Men så kommer Alabama igen.
Touchdown, Alabama!
Det är ett riktigt bra Alabama-anfall.
Lacy på vänsterkanten!
Lacy tar sig in!
Alabama fick upp farten och det såg ut som om man skulle förlora.
Och Manziel inser ju att Alabama fortfarande är på.
Johnny kommer över till mig där jag står med lite mediafolk och säger:
"Fan ta Nick Saban och Alabama, nu räcker det. Vi sätter en touchdown. Kolla nu."
Så kommer en Fake Wheel och jag gör mitt livs bästa passning.
-Till Swope. -Oj, vilken passning!
Swope bara sprang.
Kommer till 20-linjen, man/man-försvar.
Jag kör vår checkdown, Malcome Kennedy drar iväg, wobblig boll och vi tar poäng.
Bollen wobblar, men tas!
Touchdown!
Malcome Kennedy!
Han kommer farande och säger: "Vad var det jag sa?"
Mediakillen ser på mig och säger: "Killen är en häxmästare."
Nu gör vi slut på det här!
De två spelen…
De förändrade Johnnys liv.
Och till slut är det 50 sekunder kvar, man går ner på knä och vinner matchen.
A&M lyckades!
De bara lyckades!
Rena blixtnedslaget i Tuscaloosa!
Har Johnny Football banat väg för att ta hem en Heisman Trophy?
Man kliver av planen som värsta kungen.
Känslan i omklädningsrummet efteråt var en sån glädje, en sån rush med gänget.
Att göra det omöjliga, slå de oövervinnerliga
och för alltid förändra historien.
Men jag insåg inte allvaret förrän jag hade bytt om.
Jag sökte alltid upp föräldrarna, men nu hittade jag dem inte.
När vi nådde fram till Johnny var det en hel massa folk där.
De fick en snabb kram, sen vill jag bara in i bussen.
Han såg på mig med en rädsla i blicken jag aldrig hade sett förr.
När jag kommit på bussen kände jag bara: "Jösses, jävlar. Vad är det här?"
Jag tror att det är där min roll i det här börjar.
Vi var ju vänner, men min roll blev tydligare
när han fick svårt att röra sig bland folk.
Johnny Manziel är på allas läppar i idrottsvärlden.
Det var totalt kaos dygnet runt om man gick ut.
Kolla tröjan, jag stöttar Johnny!
Texas A&M vill slå mynt av sin quarterbacks framgångar
och i lagets butik säljs hans tröja nu för första gången.
Och en av nyheterna var att folk ville ha min autograf.
Så Nate blev som en manager för mig.
Allt gick via Nate.
Resurserna som borde ha funnits där för Johnny saknades ju.
Annars hade jag inte varit med.
Vi saknade stöd och var helt vilsna.
Han kunde inte gå på lektioner för allt folk.
Det blev nätlösningar, men det funkade inte för Johnny Football.
Det otroliga är att under försäsongen visste knappt nån vem Johnny Manziel var.
En ung man de kallar Johnny Football.
-Johnny Football? -Ja, Johnny Manziel.
Jag tog emot många medieförfrågningar om Johnny på nationell nivå,
men tränare Sumlin hade som policy att förstaårsstudenter inte talar med media.
Det spelade en stor roll för mysteriet kring honom, eftersom han inte sa nåt.
"Vem är den här maskerade mannen?"
-Här är Johnny Football. -Där är Johnny Football.
-Kan ni säga "magi"? -Han är magisk!
Och så är det första året i SEC och han är otroligt begåvad och lite av en buse.
Snacka om att telefonen ringde. Det var helt otroligt.
Adidas har faktiskt slut på vinröda tröjor med nummer två.
Manziels berömmelse växer lika snabbt.
Han överglänste absolut college-football, men även idrott i stort.
…skickades hem från skolan med Johnny Manziel på bakhuvudet.
Det bara växte, och så var han kändis bland alla.
Välkomna till Johnny Manziels och Jim Muncys fantastiska football-värld!
Johnny Football
Är en ängel för oss
Veckan innan Heisman-pristagaren skulle röstas fram
höll Johnny presskonferens på campus.
Mina damer och herrar, tack för att ni kom.
Det är mig en ära att få presentera en ung man som den 6/12 fyller 20 år:
Texas A&M:s quarterback Johnny Manziel.
Vi börjar här ute till höger.
Pedro Gomez från ESPN. Det pratas mycket om att en förstaårselev kan vinna Heisman…
Du är en legend i Kerrville, har du några råd till…
Du är Heisman-favorit, och en del pratar om två pris. Skrämmer det dig?
Vad är det tokigaste ett fan har gjort?
Jag såg folk i Scooby-Doo-dräkter på en match, så det är nog det värsta.
Årets Heisman-vinnare kungörs på lördag här i New York.
Manziel ses som favorit och blir i så fall den första förstaårseleven att ta hem den.
Heisman Trophy delas ut om bara några timmar,
och det är en ära att ha finalisterna här.
Vi har sistaårselever här och en förstaårselev.
Spelar sånt roll numera? Jag vill höra ett svar från er alla.
Jag tror inte det…
God kväll, här är Jim Nantz med Heismanpokalen,
collegeidrottens mest prestigefyllda pris.
Jag hade sett alla Heisman-ceremonier sen barndomen.
Jag minns året Reggie vann. Matt Leinart.
Jag minns Cams, RG3:s, och jag bara visste att en förstaårselev inte skulle få den.
Och det fanns ett stort stigma kring det där, det var nästan tabu.
Kan det här vara året när de som röstar river den sista klassbarriären,
och en förstaårselev tar hem priset?
Vi var tre finalister.
Det var Collin Klein, Manti T'eo och jag.
Och vinnarens namn kommer för alltid att förknippas med
eftermälet som vinnare av Heisman Trophy.
Jag var så otroligt nervös.
Jag såg ofta ner
för det kändes som om kavajen skulle bölja så här,
för hjärtat bultade så hårt.
2012 års vinnare av Heisman Memorial Trophy är…
…Johnny Manziel.
Och när mitt namn ropades upp kände jag stolthet och mitt livs största glädje.
Jag bara bad att de skulle ropa upp honom, och vilket härligt ljud det var.
Härligt att höra, det är mycket känslor, en lång resa med att fostra honom.
Till mamma, pappa, Meri: Ni betyder allt för mig.
Jag vill tacka er för all uppmuntran, kärlek och tålamod genom åren.
Det var mäktigt att se pappas känslor, hans stolthet.
Det var länge sen sist, så det gjorde ett väldigt stort intryck på mig.
Man vill ju ge sitt barn alla möjligheter att nå dit hen vill,
och det gjorde han nu. Vi är inte klara, men han är helt klart på väg.
Allt förändrades efter Heisman-pokalen.
Det blev lite större än football.
Gratulerar, vad ska du göra med prissumman?
-Fick du pengar? -Det hade varit fint.
Och efter Heisman började folk att snacka om pengar.
VÅREN 2013
Vilket år det har varit.
Nämligen Texas A&M:s första år i SEC.
Och Texas A&M stred inte bara, vi utmärkte oss.
Landet känner honom som "Johnny Football", 2012 års Heismanvinnare: Johnny Manziel!
Johnny Football, hej, hå!
Jag vet inte om nån idrottare har gjort mer för ett universitet
än Johnny Football för Texas A&M.
Och alla åkte med och drog nytta av det. Så är det bara.
Som Kevin Sumlin och jättekontraktet han fick.
Kliff Kingsburys karriär tog fart.
Det tog fart för oss som skrev om Texas A&M.
Vi har helt klart fått fler besökare, såväl aggies som SEC-besökare.
Hotellplatserna tog slut i hela Bryan-College Station.
Ingen hade åsikter när vi började vinna och fick vår segerparad.
Alla visste att de skulle tjäna på den.
Enligt en beräkning har Manziels Heisman varit värd 37 miljoner dollar
i fri publicitet för Texas A&M.
Tror man inte att Manziel gjort det lättare att rekrytera professorer
har man inte förstått sig på PR.
De som tjänade på det var skolan. De tjänade enormt.
Texas A&M-stiftelsen fick fram drygt 740 miljoner,
300 miljoner dollar mer än under nåt annat år i universitetets historia.
Donationerna slog alla rekord.
Man ska ju smida medan järnet är varmt, och det var glödhett.
Tack vare Johnnys framgång
tror folk nu att Texas A&M kan ha framgång i SEC.
Så vi måste uppgradera.
En renovering med Texas-proportioner.
A&M föreslog en ombyggnad för att få in drygt 100 000 på Kyle Field.
Det var två tillfällen under säsongen då jag fick skriva hundratals autografer.
Vi hade dem upplagda för våra donatorer.
Och jag fick se lite bakom kulisserna
vad de gjorde för att få in donationer och bygga en ny stadion.
Jag var less på att inte ha pengar
och såg ju rubrikerna om att 45 miljoner tröjor med nummer två hade sålts.
Det gick bara inte ihop, och…jag ville reda ut det där.
Football som bransch omsätter miljarder dollar varje år
på såväl proffs- som universitetsnivå.
Men medan proffs kan räkna med feta löner får universitetsspelare inte ett dugg.
Jag hatar verkligen NCAA.
Man anför att NCAA tjänar stort på studenter utan att ge dem en andel.
2012 var NCAA:s uppgift att skapa jämlika spelförhållanden för college-football.
NCAA:s ordförande sa att löner till spelare
skulle förstöra ett ramverk som funnits i drygt 100 år.
Vi ger studenter möjlighet att studera,
och det finns inga löner att debattera. De är studenter.
Man får ha stipendier som täcker allt, man får ha fri kost,
kurslitteratur betald, kurser och boende. Och det var allt.
Tanken att idrottare ska betalas, kan det nånsin hända på NCAA-nivån?
Inte så länge jag är ordförande.
Marknadsföring och reklam tilläts inte.
Man fick inte tjäna pengar på utseende eller image, inget sånt.
Han visste att alla tjänade stort på Johnny Football-manin, så "Äh:
Jag ska få min andel."
Allt började på ett nationellt mästerskap under mitt första år.
Nate och jag flög till Miami. Jag väntade på väskorna när en kille kom fram:
"Jag kan betala om du signerar."
Jag sa nej och han fortsatte: "Du kan få 3 000 dollar."
Jag tog av mig hörlurarna och kollade på honom:
"Visa vägen."
De hade sprit och allt möjligt för att höja stämningen.
Efter några timmars signerande säger en snubbe "han blåser dig" och sa en summa.
"Tro mig, autografkungen sitter här nere och ni blir blåsta på pengarna.
Det här är fel, gå en trappa ner."
Det stod en svart Rolls-Royce Dawn där ute.
Han bara: "Vänta." Det var Alex Rodriguez som ringde.
Han bara: "Hälsa att jag är schysst" och han sa: "Han är 100 % schysst".
Jag bara: "Jag säger inte emot."
"Vi gör så här: Jag skaffar ett rum på Fontainebleau och ordnar allt där.
När ni signerat skickar ni en bild och får koden till kassaskåpet.
30 000."
Och när det hänt en gång körde man ju bara på.
Verksamheten var ju rätt logisk.
Och jag vill inte kalla det en verksamhet för det var…
Jo, en affärsverksamhet.
Vi åkte tillbaka i februari, mars, april och maj.
Strålande affärer.
Att som 19-åring ha 100 000 i kontanter under sängen var apmäktigt.
Och det var inte bara autografskrivande.
Vi var i Cabo. Kalifornien.
Det ser inte bra ut för Padres.
Vi var överallt.
Avsluta drinken, åka till flyget.
Man vaknade och tänkte: "Vad gör vi i Washington DC?"
Hur får en collegegrabb plats vid banan? Det är dyrt.
Vi gick på LIV, en populär nattklubb.
Plötsligt skickar Rick Ross ut lila flaskor.
Ni är helt klart polare.
Johnny är en av de bästa och vår vänskap lär räcka länge.
Vi var på Super Bowl, första parkett på 50-yardslinjen.
På en Maxim Magazine-fest skålade vi med Jamie Foxx och Andy Roddick.
Wale var där, Justin Timberlake och Jessica Biel.
Ingen kunde fatta att han var där.
Jag som hade fyllt 20 tänkte: "Jag är så cool."
Och jag fick en sidenskjorta från Versace.
Solglasögon från Gucci.
Och jag har fortfarande kvar den första Gucci-plånbok jag nånsin köpt.
Med prislappen kvar.
Jag tyckte att det var världens coolaste grej.
Vi listade vad vi ville uppnå i livet.
"Vad vill vi göra?"
"Jag vet inte. Vi skriver varsin lista."
"Tjäna en miljon, se det och det."
Allt fånigt man gör som ung, det gjorde vi tillsammans.
Han snackar hela tiden och säger att vi är de bästa nånsin. "Nu kör vi.
Så här blir det livet ut." Och då trodde jag att det skulle bli så.
Det här tåget dundrade på i full fart
och stannade inte förrän NCAA blandade sig i.
Texas A&M-stjärnan Johnny Manziel har i veckan satts under lupp.
Han påstås ha signerat memorabilia för pengar.
Jag gick till pappa och sa: "Fan, jag har gjort i det blå skåpet."
Johnny ringde och sa: "De utreder mig. Vad ska jag göra?"
Jag sa: "Säg inte ett ord, gör ingenting." Då var det dags igen.
Det kan finnas ytterligare två signeringar.
Risken finns att Johnny Manziel inte får ställa upp.
NCAA hade en hel avdelning med uppgift att hitta idrottare som bröt mot reglerna.
Jag skojar inte.
Johnny Football kan förlora en del av sin behörighet, eller hela.
Är det slutet för Manziel?
Men vi hade redan skapat ett ogenomträngligt försvar.
SAMLARE SE UPP
Vi snackade och jag kom på en briljant plan.
Först: "Hur åker han dit?"
Jo, för att nån tog en bild under en betald autograf-sittning.
Man får skriva hur många autografer man vill, men inte ta betalt för det.
Jag hade en massa pengar, men kunde inte köpa flygbiljetter, så jag ringde morfar:
"Skulle jag kunna ge dig kontanter så att du kan skriva mig en check
så att jag får in pengar på kontot?"
Och morfar är värsta ässet.
Nate var helt okej med att ta på sig skulden.
Så vi delade allt, 80-20.
Nästa steg blir att förklara hur man kan bära en Rolex,
köra nya bilar och flyga i privatplan?
Förstaårselever får inte prata med media, men de fick prata med mig.
Så den största bluffen som fortfarande lever kvar är
mitt påhitt om att hans släkt var enormt rik.
Jag har välsignats med släktingar som har gripit möjligheter och gett mig utrymme.
Vi sålde lite av en dröm om att min släkt hade mer pengar än de hade.
Så grabben behöver inga pengar.
-Släkten har oljepengar. -En grabb från en oljerik släkt.
Vi begick inga brott.
Vi följde bara inte NCAA:s regler om att inte tjäna pengar.
Johnny Football blir avstängd en halv match.
NCAA ser inga bevis för att Manziel tagit emot pengar,
men bröt ändå mot reglerna genom att signera vissa fotografier.
Han blev avstängd en halv match för att inte ha avstyrt kommersen kring hans namn.
Och vi fortsatte direkt med signerandet.
ANDRA ÅRET 2013
Senast regerande Heisman-vinnare som återvände till spel i SEC
var Tim Tebow, 2007. Nu är det den här killens tur.
Personen i allas blickfång tidigare i morse var Johnny Football.
När han väl vunnit Heisman…
…såg jag en annan sida hos honom.
Det var som om inget kunde hindra honom från att göra som han ville.
Det som NCAA höll på med i år efter år, det var ju bara fel.
Och jag satt förbannad av avstängningen, men samtidigt flinade jag stort.
Och efter det studerades allt jag gjorde in i minsta detalj.
"Han har rest jorden runt, han var hos Jay Leno, han har inte tränat mycket."
Skit i träningen, jag är bäst i landet.
Manziel kritiserades i media sen han lämnat Manning Passing Academy.
Manziel ska ha varit bakfull och uteblivit.
-Vad hände i helgen? -Bara att jag försov mig.
Jag var en haj i ett akvarium och kände inte att jag hade rörelseutrymme.
I söndags morse skrev Manziel: "Det här gör att jag vill lämna College Station,
när det nu blir."
Manziel ska snabbt och hårdhänt ha tagits från en studentfest.
Jag vill ha kul.
Jag vill leva fullt ut, och beklagar om det irriterar folk.
Vad Johnny behövde där var att avkrävas ansvar.
När man lämnar sin son till en tränare och ett program
ska han inte bara få lära sig att spela football.
De ska göra honom till en fin ung man.
Jag kände att man måste vara försiktig med att styra Johnny i hans liv.
Det var inte idealiskt för oss tränare, men han behövde mörkret för att spela bra,
och så länge han inte hamnade i trubbel, så…kör på.
Den här situationen är ny för alla.
Vi har varit väldigt tydliga med Johnny och hans familj om vad som gäller.
Men ingen här är perfekt.
Hur kan skolan släppa honom och tappa en säsong?
Är det försvarbart, ekonomiskt eller på annat sätt? Man gör inte så.
Så avstängningen som många kände var ett skämt är nu bakom oss,
och Manziel spelar återigen college-football.
Johnny!
Hans första snap 2013.
Och Manziel drar iväg!
Där har vi Johnny Football! Det är därför han älskas här i College Station.
Här är hans signum efter en touchdown.
Den där peng-gesten han började med? Jag gillade den inte, men folk bad om den.
Visa mig pengarna!
Säsongen började med enorma förväntningar på Johnny Manziel.
Kan han ta en andra Heisman? Seger i SEC?
Johnny Footballs tredje i första halvlek!
Osportsligt agerande efter touchdown: Nummer två. 15 yards förlorade.
Folk försökte straffa mig.
Det är inte okej, och jag tog så klart genast upp det.
Men ingen visste ju hur man skulle hantera allt som hände.
Regerande Heisman-vinnare har en uppförandekod
som han återigen har brutit mot.
Han hänger med Drake och LeBron och kommer hem…
Skulle han bry sig om vad vi sa? Man tänkte bara: "Spela roll."
Han har festat ända sen han kom till College Station. Han är bara sig själv.
Klarar college-football tre år till med Johnny Football?
Säga vad man vill om Johnny Manziel,
men är det nån man vill se i college-football är det honom.
Jag kontaktas av agenter, för återskapar jag bara en bråkdel av förra årets succé
kommer jag att tjäna miljoner och väljas först i uttagningen.
Den stora frågan kring Heisman-vinnaren är
om han ska bli proffs medan det ser ljust ut i uttagningen.
Jag skippade träningar och kände inte att jag måste göra som alla andra.
Och hela tanken och mantrat jag haft i skallen sen Kerrville,
"man klär sig likadant och gör likadant som killen bredvid",
den hade på ett halvår helt suddats ut.
Johnny Manziel verkar lite frustrerad.
Alla förväntningar och allt festande,
NCAA-rabaldret, allt på A&M, trycket, det förändrade honom.
Utanför planen reagerar A&M:s ledare Johnny Manziel.
Det är hans passion och känsla som gör honom till den han är.
Utmaningen för oss är att hålla energin positiv.
Johnny Manziel kan inte låta bli.
Drar man en linje i sanden så kliver han över den.
Tänk på att vi inte hade det här problemet förra året.
Ge järnet!
Förra veckan kom en av sämsta matcher sen han kom till Texas A&M.
JOHNNYS SISTA MATCH SOM ANDRAÅRSSTUDENT 2013
Och man jublar för Johnny Manziel
när han med resten av laget lämnar Kyle Field.
Vi borde inte ha haft åtta segrar och fyra förluster.
Vi var bättre än så.
Men det var strunt samma, för man körde uttagssimuleringar och tänkte framåt.
Vad folk än sa var jag större än College Station.
Så det var bara dags att gå vidare.
Manziel meddelade idag som väntat att han lämnar college för uttagning till NFL.
Den stora frågan är när han tas ut.
Jag sågs nog som en klart riskabel person för honom, för jag kände till allt.
Så det var nog ett bra råd han fick:
"Du kan inte längre köra med en halvdan 20-åring som manager."
Men jag var superlojal och satsade kropp och själ på att hjälpa honom,
men bilden måste förändras från "bästa vän" till "stort företag".
Vi sa till honom att det inte kunde hänga med nån i det dagliga,
och när vi sa det kände han nog att hans roll förminskades.
Så han liksom drog sig undan.
Och vi har nog inte hörts sen dess.
Det var det här vi snackade om, att ta ett plan till South Beach.
Det var det vi snackade om vid poolen på Fontainebleau.
Så det kändes hemskt, men å andra sidan
skulle de med tanke på mitt förflutna inte tillåta mer sånt.
Och Nate stängdes nog ute som en säkerhetsåtgärd.
Jag brydde mig inte om affärssidan. Allvarligt.
Det som sved var att jag älskade Johnny.
Han var min bästa vän.
Jag var otroligt lojal mot mina polare.
Tills det inte funkar längre.
Jag heter Erik Burkhardt.
Jag var Johnnys idrottsagent i alldeles för många år.
Det är stort för en quarterback att väljas i första omgången,
för de första fem får 20 till 25 miljoner.
Och var uttagning i första ronden ger en miljon mindre.
Så många hade tjänat miljontals dollar
på Johnnys och lagets framgångar, särskilt efter Heismanåret.
Han hade slitit för kontraktet som gav så lite jämför med vad han tjänat åt andra.
Jag var ärlig, jag sa: "Du tas inte ut i första omgången."
Han hör inte hemma bland de 25 bästa.
Han kan tas ut i andra omgången, inte i den första.
Den stora frågan till Johnny var: "Vill du bli quarterback eller kändis?"
För han var redan superkänd.
Johnny har en del att reda ut kring att vara quarterback och ledare.
Det får inte finnas tvivel. Ska du väljas i första omgången
måste vi göra så här.
Jag drar direkt till San Diego och träningen.
Tillbaka.
För det första: Ingen PR.
På sociala media ska man bara se dig träna och svettas floder.
Du ska lägga på dig muskler, lära dig spelet, inte dricka
och när du om två månader kommer till NFL Combine lär de börja fundera på dig.
Halv sju, sju på morgonen till sju-åtta på kvällen,
och så kör man bara om och om igen.
Vi kör en rekordaffär med LeBrons gäng, men i tysthet.
Jag drogtestade honom varannan vecka, för jag ville kunna säga:
"Här är 25 drogtester jag har tagit.
Jag visste inte vad jag började jobba med, men jag vill lugna er."
Man måste äga vem man är och vad man har gjort.
Vi ska acceptera den du var och säga: "Det är dags att växa upp och bli proffs."
Och det väntade jag mig att han skulle göra.
Allt gick jättebra tills veckan innan, då bara bröt jag ihop.
Han ringer: "EB, jag har klantat mig."
Jag bara: "Hur illa?"
Kvällen är dimmig. Jag vaknar i ett hotellrum, oklart hur jag kom dit.
"Jag partajade i Hollywood Hills. Alla var där, alla rappare och skådisar."
Jag visste inte om jag skulle klara ett drogtest.
Han hade varit ren till dess.
Man hade bara sagt: "Klarar du inte ett test där tas du kanske inte ut alls."
Drogtesterna görs andra dagen.
Han bara: "Jag har kollat in NFL Combine. Jag kommer dit."
"Det gör du inte", sa jag. Vi tar inga risker, vi kompromissar.
Jag ringde Paul och Michelle:
"Lägg in dig på sjukhus med nåt hjärtproblem, Paul.
Då kan Johnny komma till Combine i 12 timmar utan att det verkar skumt
att han flyger till pappa på sjukhuset."
"Beklagar, vi får boka om intervjuerna."
Det var min strategi. Paul sa: "Okej, Michelle, du får åka."
Och hon grät: "Jag visste att det skulle bli så här."
Jag bara: "Fan."
"Jag kommer först i morgon", sa han.
"Jag bälgar i mig vatten och pissar det ur mig. Lita på mig.
Jag har klarat tester på A&M rätt länge."
Jag fick på egen hand reda på att det var deras fjärde quarterback
som pissade åt honom på A&M.
-Hur har dagen varit? -Bra.
Det är lite tidigt, men vi är på bra humör.
Jag skaffar typ 15 liter vatten, vätskeersättning och fyra drogtester.
Det är sex hotell där och alla team har sitt hotell.
Vi kliver in i hissen och två managers och en talangscout kliver på.
Jag försöker dölja drogtesterna.
Vi går till mitt rum och jag kollar hans piss på min hotelltoa,
och det är lite oklart.
Johnny har vräkt i sig vatten.
Det andra testet är lite ljusare.
Han bara: "Vi fixar det här!" Jag bara: "Bara drick."
Hur kändes processen?
Det var coolt att träffa ett gäng tränare jag sett på tv.
Och han satte ju intervjuerna. Han fick strålande recensioner.
Och det var väldigt läskigt,
och det fick mig nog att skärpa mig lite, men när jag klarat mig oskadd ur det…
…så släppte jag nog loss lite mer.
En proffsdag i Johnny Manziels anda.
Nästa steg är proffsdagen på planen.
Jag är på flera varje år, men ingen liknar den här.
En stor publik på College Station. George och Barbara Bush kom.
Manziels prestationer får genomgående lovord.
Strategin fungerar, snacket går: "Han kan bli uttagen."
Flertalet experter anser att han är i tio-i-topp.
Nu gick strategin bara ut på att stänga in honom i en grotta.
Efter proffsdagen kändes det som att det mesta var avklarat.
Väljer Houston Texans Johnny Manziel först?
Houston var förstavalet. Snacket går i stan.
Runt Houston syns affischer om att få hem Johnny Football till Texas.
Jag hamnade på en stor välgörenhetstillställning.
Ägarparet skulle komma.
Johnny donerar egna pengar till saken. Det går fenomenalt bra.
Dagen därpå ringer telefonen: "Han har golfat på River Oaks Country Club."
Och ägarfamiljen får höra att Johnny vid femte hålet
tagit av sig tröjan, "sett berusad ut", knäckt flera klubbor och slängt i dammen.
Ajöss, Houston.
Det är som i Länge leve Bernie: Hur ska vi få honom i mål?
Allt brakar, vi pratar varje dag: "Du har ju jobbat i hela ditt liv för det här."
Det talas om förstahandsval eller tio-i-topp.
Berättelsen som summerar alltihop: Dagen före hans träning med Browns…
Alla flyger in och de ska äta middag med honom i College Station,
och så enskild träning dagen efter.
Middagen är toppen och vi går till våra rum…
Jag har fem missade samtal från honom och går dit och det är fullt kaos.
Tequila-flaskor överallt.
Han dricker vin direkt ur flaskan.
Dagen därpå saknas en receiver och den andre är full och kommer inte upp.
Browns kommer in, han värmer upp, och de ser sig om: "Var är våra receivers?"
Johnny svarar: "Nä, det är lugnt."
Gissa vem som tar hans passningar? Hans advokat.
Hans agent.
Första omgången: "Vi kör en Slant!" Det är som i high school, löjligt.
Jag ringde honom. "Hur gick det?"
Han bara: "Jag tokägde."
Välkomna till New York City och Radio City Music Hall,
där vi i kväll får veta var Johnny Manziel ska spela…
Vi har kameror i ansiktet hela tiden. Från första stund är det "Johnny Manziel Show".
"Vart ska han?" Vi har ingen aning.
Det första valet i 2014 års uttagning till NFL:
Houston Texans väljer Jadeveon Clowney.
Jacksonville Jaguars var trea och sas vara redo att välja quarterback.
Jacksonville Jaguars väljer Blake Bortles.
Den första quarterbacken att väljas är inte Johnny Manziel.
Nu tänker Johnny: "Perfa, det blir Dallas!"
Vad händer när Jerry Jones kan välja Johnny Football?
Jag trodde att botten var Dallas.
De drar ut på det.
Tar de Johnny Manziel nu lär stället gå i luften.
Dallas Cowboys väljer:
Zack Martin, guard, Notre Dame.
Vi sitter vid uttagningen och han sjunker. Många lag har läst på.
Nobbad av lag efter lag efter lag.
Jag var helt klart nervös, det syntes nog på mig och många runt mig.
Tas jag inte ut i första rundan vill jag ju bara sjunka genom jorden.
Jag minns skräcken, min karriär stod ju också på spel.
Så jag messar Cleveland: "Kom tillbaka, mannen. Lita på mig."
Browns på 26:e kom just upp till 22:a.
Och ni hör ju hur man i Radio City Music Hall hejar på Johnny.
UTTAGNINGSFEST, CLEVELAND, OHIO
Med det 22:a valet tar Cleveland Browns:
Johnny Manziel, quarterback, Texas A&M.
Kära nån.
Vilket otroligt ögonblick.
Här har vi Clevelands hopp!
Det kändes tungt, som om vi suttit där i tre dagar,
men så går han över scenen och gör "Money Menziel".
Jösses, jäklar.
Han valdes i första omgången. Det löste sig.
Browns får äntligen lagets ansikte utåt.
Jag tänkte: "Vi lyckades, han räddar dem. De reser statyer av honom."
Och jag minns hur vi åkte och stod vid ett rödljus med öppet soltak.
Johnny sänker shots eller nåt i limousinen med släkt och vänner, och vi ser upp.
Och där var den första Nike-reklamen på en byggnad i New York och jag bara: "Wow."
"Nu kör vi."
Nyheten om Johnny Manziel går som en löpeld genom Browns Nation.
Johnny!
Folk omkring var väldigt uppspelta.
De såg möjligheten att jag skulle
återuppliva laget som så länge haft problem.
Varje dag som går, varje vecka, känns bara positivt för mig.
Det var en sån press på honom, så stora förväntningar,
och man såg att han kämpade.
Jag insåg snart att jag inte skulle trivas i Cleveland.
Jag hade allt jag kunde önska mig. Pengar. Berömmelse.
Jag hade vunnit rollen som första-quarterback,
och när jag uppnått allt kände jag mig tommare än nånsin.
Jag hade alltid stortrivts med gänget i omklädningsrummet
och på träningen, och med kamratskapet och allt,
Men så kändes det inte i NFL.
Han var inte rätt person som lagets ansikte utåt och satsade inte på det.
Men hade han velat bli det hade han med sina spelarfärdigheter kunnat bli det.
Jag började se tecken rätt tidigt i Cleveland.
Han som alltid hade älskat att spela
kunde ringa efter en träning: "Det är inte kul längre."
Managern ringer: "Han kollar inte videon."
"Nån video ser han väl?", sa jag. "Nej, han har 0 timmar på sin iPad."
Noll.
Jag satt i min lägenhet mitt i Cleveland
och kände att det bara var där jag kom bort ifrån allt.
Jag såg ut genom fönstren varje dag och kände mig bara tom.
Jag hade varit som i ett akvarium i en stad och satt nu i ett annat.
Jag ville bara inte kliva ut på planen.
Och jag hade annat att tänka på än att spela frisinnad och flytande football.
Jag hade gått från virvelvinden 2012 i College Station
Heisman Trophy, Cotton Bowl, NCAA-utredningen,
rätt in i nästa säsong och så till NFL-uttagningen.
Det blev aldrig nån vila.
Det har varit så här så länge,
jag minns inte hur det var innan folk twittrade och tog bilder var jag än var.
Jag minns nästan de åren i svartvitt.
Jag förstod inte varför jag inte såg solskensdagar.
…Manziel, som begravs.
Där kom det första pengatecknet.
Det här, "fram med pengarna",
så fort de tar honom gör försvararna så i ansiktet på honom.
Han fick en hemsk start i NFL.
Det var hemskt.
Det liknar inte den Johnny Football vi såg i Texas A&M.
Jag skulle vara frälsaren, men ville bara få en bra dag.
Men i bakhuvudet sa jag hela tiden "här vill man fan inte vara.
Försök att ta dig ut."
Det började talas om sena ankomster. Han degraderades till tredje quarterback.
En spelare vald i första rundan som drog åt fel håll.
Jo, jag…
Jag bestämde mig för att gå ut i fredags.
Jag försökte nog lägga locket på känslorna och slippa vara Johnny Football.
När han blev proffs blev festandet mer offentligt.
Jag hör dig inte. Jag håller i så jävla mycket pengar.
Inget jag gör på helgen påverkar jobbet,
och jag hoppas att det inte skadar mina lagkamrater.
Så han sa typ: "Vafan, jag fick just 8,5 miljoner dollar,
så jag kan göra som jag vill."
Folk omkring mig sa jämt: "Du gör det med vilje."
Men det gick inte ihop i mitt huvud.
Han försätter sig hela tiden i besvärliga situationer.
Han representerar mer än sig själv och har problem utanför planen.
Det är frustrerande.
Jag ville hjälpa, vi visste att han var självdestruktiv.
Det var som om han slutade bry sig, så vi sa: "Han måste på avgiftning."
Johnny Football, förra årets misslyckade rookie
la i onsdags in sig på avgiftning.
Det var tufft i början
när man är en som alla har sett på tv.
Han är lite av en legend, och det kan ställa till det för honom.
Några personer försökte lura ut var jag behandlades
och jag minns hur jag på en promenad såg en hyrbil passera oss.
Det var Jeremy Fowler från ESPN, och jag bara… Det förvånade mig verkligen.
Efter tio veckors behandling återvände han till laget och var som en ny människa.
Han är nog en förlorare i livet, han kan inte bli fri.
All hajp och så har lagt sig lite, och det tycker jag känns bra.
Han kom ut, och han var fokuserad.
Han började spela och det gick stegvis utför.
Han umgicks med fel folk, och så var det dags igen.
Tar man ett steg på ett sluttande plan så går det rätt fort utför.
Han var avgiftad, han ska inte dricka. Men drack och slogs med flickvännen.
Både Manziel och kvinnan sa att de hade druckit. Ingen åtalades.
Och sen började det gå mer och mer utför.
Jag tänkte att jag skulle dra till Vegas en lördagseftermiddag,
och så åka tillbaka och komma i tid till matchen dagen efter.
Det lät lite galet, men han hade peruk och lösmustasch.
Jag satte mig vid blackjack-bordet och såg hur folk började titta på mig.
Och så blev det en skitstorm på Twitter.
Jag vet inte hur flygen går från Vegas
hem till Cleveland, så jag kollar.
Det sista gick 22.30, så jag tänkte: "Då kör vi så det ryker!"
Och jag släppte taget helt och hållet, från allt.
Sen i morse söker Johnny Football ett lag.
Cleveland Browns släpper Johnny Manziel på grund av hans vilda framfart.
Johnny Manziel har ingen framtid hos Cleveland Browns.
Inte efter den här sista vändan, Browns har insett att man inte når honom.
Det var bara… Det var katastrofalt, det var undergången.
Ett av de största fallen i NFL:s historia.
"Liten", "självisk", "odisciplinerad", "omogen", "lite av en skitunge".
Johnny Manziel anlände som Clevelands framtid.
Nu far han snart därifrån som en förlägenhet.
När Browns släppte mig var det som om världens största tyngd föll av mina axlar.
Men det blev inte likadant i det jag upplevde i själva vardagen.
Dallaspolisen undersöker ett hotells övervakningsvideor
som visar ett möte mellan Manziel och ex-flickvännen Colleen Crowley.
Enligt Crowley fördes hon nedför en trappa där hon bad parkeringsbetjänten:
"Låt honom inte ta med mig. Jag är livrädd."
Jag var otrogen under hela vårt förhållande
och det blev ett väldigt hätskt gräl.
Hon försöker hoppa ur bilen, och…
Colleen Crowley har av en domare i Texas tilldömts en skyddsåtgärd:
Johnny Manziel får inte kontakta henne på två år.
Det var helt galet, men det kunde han inte ta in.
Han var så borta.
Bad du om ursäkt för det som hände?
Ska du på avgiftning nu?
Vi försökte få in honom på avgiftning igen.
Han rymde.
-Släkt och vänner är oroliga. Hur är det? -Släkt och vänner är med mig.
Mitt och Johnnys förhållande var väldigt ansträngt.
"Jag har gjort allt jag kan. Du hör inte på. Du är självdestruktiv."
I princip: "Far åt helvete. Du vet ju mer än jag, så kör på."
Pappan sa att Manziel två gånger den senaste veckan vägrat vård.
Jag sa: "Missar du ett enda kuratorsamtal måste jag sluta",
och så gör agenter inte med Johnny Football.
Till och med hans agent Erik Burkhardt dumpar Manziel.
Min farbror som var mitt juridiska ombud släppte mig,
pappa drog sig ur mitt företag.
Och alla mina närmaste kände att de måste släppa mig.
Och min reaktion blev att nu skulle de fan få se på elände.
"Skulle det här vara nåt? Ni har inte sett ett skit."
Det var då jag ökade drogintaget till en konstant och daglig grej.
-Vill du göra ett uttalande? -Hur känns det?
Jag tog en massa kokain och OxyContin.
Jag gick från 98 kg i januari till 80 kg i september.
Kablarna i skallen verkade gå i kors.
Jag diagnosticerades som bipolär och kände att det var som att kallas "alkis".
Pengarna och berömmelsen och kritiken i sociala media slukar honom.
Jag flydde nog bara från problem.
Det blev väl ett femmiljonerdollars-festande.
300 Fireballs! Helt otroligt!
Självskadebeteende för att göra slut på allt.
Jag tänkte göra allt jag ville få gjort i livet.
Bränna så mycket pengar jag kunde, och sen ta mitt liv.
Några månader tidigare hade jag köpt vapnet jag skulle använda.
Jag ville få det så kass det bara gick, så att det skapade en ursäkt för mig.
Jag vet fortfarande inte varför,
men vapnet klickade.
Jag kunde inte rätta till allt
med Colleen, NFL, A&M, ingenting.
Och jag hade ingen särskild kontakt med släkten.
Det var slut.
Jag lämnade Los Angeles utan att veta vart jag skulle,
och utan att veta hur det skulle gå for jag till Texas.
Och jag sa inte så mycket till pappa,
jag bara knackade på och sa att jag inte hade nån annanstans att ta vägen.
Kom igen.
Kom här.
Kom.
Jag tog med honom i går, och han löpte amok på golfbanan.
Jag skickade en video.
Han vill inte stanna hemma.
Det har varit en lång resa, och det har varit…
Jag vet inte om det har varit bra eller dåligt. Det är fortfarande oklart.
Uppför kullen.
Jag kör först.
Men vi är välsignade, han är kvar.
Japp!
Och vi kan hitta tillbaka till varandra.
En bra träff av tre.
Men jag tror att Johnnys framtid är ljusare än hans förgångna.
Många undrar varför han inte gör nåt.
Han klarar inte rent mentalt att göra nåt just nu.
Jag vet inte hur mycket gott han kan göra,
men jag hur han får kämpa varenda dag i sitt liv.
Och så kommer det alltid att vara.
Folk kanske oroar sig för mig ibland,
men det är rimligt, jag har ju gett dem skäl att oroa sig.
Jag kom inte till Texas A&M för att spela i två år och sen tas ut till NFL.
Jag tänkte att fick jag spela college-football
skulle det vara en fantastisk framgång för mig.
Och det hade inte spelat nån roll i vilket lag jag hade spelat.
I det läget var jag inte förmögen att vara en bra NFL-quarterback.
När man når dit bör man veta bättre, veta vad som krävs och agera professionellt.
Man ska driva sin karriär och kondition, sträva efter att bli en bra idrottare.
Men i slutänden var jag bara en festprisse som spelade football.
Jag älskade det, älskade friheten.
Jag älskade att vara den som fick göra allt det här på planen och utanför den.
Men till slut får man se sig om och tänka: "Fick man nånsin nog?"
Hade man nånsin blivit nöjd, eller hade man fortsatt ett evigt festande,
år efter år efter år, tills man insett att man bara tröskade på.
Och att det hindrat en från att uppnå det man ville göra?
Det är svårt att se tillbaka på den tiden.
Det känns mest som ett avlägset minne.
Men jag söker fortfarande livsglädje, fast på ett mycket enklare sätt än förr.
Jag ser mig inte som manin "Johnny Football"
som har svept över Aggieland och hela USA.
Jag ser mig som Johnny Manziel.
En kille från Kerrville, Texas, som vill ta det lugnt och hänga med vänner
och vara en normal college-elev.
Undertexter: Henrik Brandendorff