Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sny jsou pomíjivé. Lidé to vědí, a přesto pořád dál sní.
Probudiv se po padesáti letech došlo mi, že jsem prožil pouhý sen.
Vskutku nic než prázdný sen. – Kantan, hra nó
VESNICE
VÍTEJTE V KAMONU
Dostáváš pěkně na prdel, Jú!
Do něj.
Do něj!
No vidíš, že to dokážeš!
Ale no tak. Ksicht je proti pravidlům.
Tak jo.
Už jsou tu.
Zdravíčko!
- Dobrý den. - Dobrý.
Opatrně, pane Sakašito.
To je teda pohled, pane starosto.
Všechen odpad z okolí se sváží sem.
Dobrý den!
Tady třídíme recyklovatelný odpad.
Aha.
Snižujeme množství odpadu, který skončí na skládce.
Ovšem.
Jestli příští rok dostaneme dotaci,
plánujeme naše zařízení rozšířit do okolních hor.
- Na všechny ty hory? - Ano.
Misaki.
Půjdeme už za panem starostou?
Dobře.
Zdar.
Takhle se k tobě chovají furt?
No,
tak to je v podstatě šikana.
Já sem teprve nastoupil, tak do toho nevidím,
ale sám bych si to teda líbit nenechal.
Však mně se to nelíbí.
No jo, no…
Než splatím dluhy, bude to peklo.
Kokičiho jsem neviděla hrát už rok.
Měl by se s panem starostou konečně udobřit.
Jak dlouho tu zůstane?
Brzo se určitě zase něco stane.
Proč ho tu starosta vůbec nechává?
Nemám tušení.
Ahoj.
Poslyš…
dáš mi peníze na příští měsíc?
Vždyť jsem ti něco dal minulý týden.
Ty to nechápeš.
Ze začátku se mi fakt dařilo.
Pak si ale přisedla divná bába a já všechno prohrála.
Příští týden ti to vrátím.
Co je?
No co?
Takhle se chováš k mámě? Říkám, že ti to vrátím!
MARUOKA
Ještě nemáte hotovo.
No tak. Pohyb, pohyb!
Brzo bude ráno.
Pane Maru!
- Zdravím. - Nazdar.
To je zase hromada.
Tumáš.
- Není to nějak málo? - To teda není.
Hej.
Poslyš…
ty sis od Maruoky taky půjčil?
Já ne.
Starosta a všichni ostatní
o tomhle vědí, že jo?
No ty vole.
Tahle vesnice je šílená.
Ty se teda ksichtíš.
Otoč se na mě.
Opovaž se mi vzpouzet.
- Hej. - Jasně.
Dobrá práce.
Díky.
- Děkuju. - Dobrá práce.
Čau, Jú.
Jak se má máma?
- Dobře. - Aha.
Vyřiď jí, ať to s tím hazardem nepřehání.
Snad se odsud chceš brzo odstěhovat, ne?
- Děkuju vám. - No jo.
Dobrá práce.
Díky.
Jú?
Co je?
Já jenom…
Ten zvuk.
Já nic neslyším.
Ale no tak.
Takhle mě děsit…
- …příští rok až za tuhle horu. - Vážně?
- Jo. - To je spousta odpadu.
- Opravdu? - Že jo?
Je to tak.
Jú?
Tak jsi to ty. Dlouho jsme se neviděli.
Ty si nepamatuješ Misaki?
Po deseti letech je zpátky.
Bude tu pracovat.
PR, že jo? Styk s veřejností.
Ráda tě vidím.
Tak jo, uvítací večírek uspořádáme u Jósukeho.
- Paráda. - To zní skvěle.
Přijdeš, Jú?
Ne, já…
Proč se pro jednou nepřidáš?
Vždyť jste si dřív rozuměli.
No tak, doraz.
- Pojď, Misaki. - Jasně.
U NAKAIOVÝCH
Vypadáš skvěle, Misaki!
- No nemám pravdu? - Vůbec ne.
Upřímně jsem na tebe měl vždycky zálusk.
Vždyť jsi měl přítelkyni.
Nebylo to nic vážnýho.
Ty sis v Tokiu někoho našla?
- To je tajemství. - No tak, nebuď taková.
Musíš být rád, že máš dceru zase doma, Jósuke.
Ano, jsem vám za to vděčný.
Ty taky, Keiiči.
Keiiči,
co budeš dělat po střední?
No…
Mluv nahlas. Pochlap se!
- Netrap ho. - Promiňte…
Být tebou, hned bych odsud vypadnul.
Akorát že tebe by nikde jinde nechtěli.
Čemu se smějete?
Každopádně mě překvapilo,
jak se ta skládka rozrostla.
- Co na to místní? - Samozřejmě to chápou.
Nejdřív si trochu stěžovali, ale pak se to srovnalo.
Aha. Tak to je dobře.
No tak. Co tu srkáš ten džusík?
Nejsme na pohřbu.
Neměl bys ho nutit do pití, Tóru.
Tohle tady nikdo neřeší.
Že jo?
Klid, zvu tě.
Jú.
Ty sis taky lecčím prošel,
ale teď jsi rád, že máš práci.
Nemám pravdu?
Máte.
Kopni to do sebe.
Jsi v pořádku?
Nalil toho do tebe hodně.
Jsem v pohodě.
Úplně ses změnil.
To jsem nečekala.
Jak ses měl?
No…
Aha.
Proč ses vrátila?
Proč?
Tady přece nic není.
V Tokiu taky nic nebylo.
Cože?
A co ty?
Proč jsi pořád tady?
Jak to myslíš?
Mohl ses odstěhovat.
Měl jsi spoustu možností, ne?
Houby jsem měl.
Já ne.
DX CHALLENGE
MAČKEJTE!
SMŮLA
Sakra.
Co to má být?
Hej! Tohle je fakt divný!
Někdo mi něco udělal s automatem!
Sklapni.
Děláš kravál.
- Co čumíš? - Nečumím.
Tohle je otrava.
Hroznej vopruz.
Na co čumíš?
Rozsypala mi kuličky!
- Na co čumíš? - Pomoc!
Tak ho vedu.
Dlouho jsme se neviděli, Jú.
Měl bys dohlídnout na to, aby přestala pít.
Nevypadá moc dobře.
Jiné příbuzné přece nemáš.
Musíš se o ni postarat.
Říká ten, co se odstěhoval.
Nemusíš na mě vyjíždět.
Slyšel jsem,
že se vrátila Misaki.
Dřív jste si rozuměli.
Pojď, podnikneme něco.
VÍTEJTE V KAMONU
Jako by tam stála odjakživa.
Je přímo nad svatyní!
Dokonce i ti, co ji tu předtím nechtěli,
od jejího dokončení ani nepípli.
Taky už si na ni nejspíš zvykli.
Je to fakt divný.
Misaki!
- Dlouho jsme se neviděli. - Jak se máš?
Dobře.
Díky, že jste přijeli.
Tak jdeme na to.
Snad mi to půjde.
Úplně jsem vyšel ze cviku.
To není pravda.
A co ty, Jú?
Nezačneš zase dělat nó?
Ani ne.
Vedete pořád kurzy?
Místní omladina už o nó nemá zájem.
Je mi z toho smutno,
ale tak už to prostě je.
A co vy dva?
- Půjdete na slavnosti? - Já bych šla.
Pojď se mnou, Jú.
Mně se nechce.
No tak, nebuď labuť.
Třeba zase dostaneš chuť dělat divadlo.
Jsem doma.
Kokiči.
Nazdar, mami.
Jak se daří mámě?
Vždyť jsi ji viděl.
Ta rakovina se jí už rozlezla všude, ale pořád je při smyslech.
Aha.
A jak jste na tom s penězi?
To je dobrá otázka.
Každý rok vyjdeme jen taktak.
Pokud na ten příští dostane skládka dotaci,
nějak to zvládneme.
Brácho.
Vážně je tu ta skládka potřeba?
Na světě jde o víc než o to, co je potřeba.
Jako malou
mě tohle dost děsilo.
Všichni mají stejný obličej
a jdou stejným směrem.
Bez zaváhání.
Je to nepřirozené.
Jako něco z jiného světa.
V divadle jsi asi nebyl dlouho, co?
Jo, no.
Sem si vážně sedat nechci.
- Jak se opovažuje? - O co mu jde?
V rukou svíráš
To nic.
Klidně si zdřímni.
Hry nó
tě nutí se nad sebou zamyslet.
Neměl by ses je snažit pochopit, ale spíš si je přebrat po svém.
Žádná interpretace není špatná.
Hej!
Kimie Katajamo.
Jú.
Vím, že tam jste.
Tady tě máme.
Nazdar, Jú.
Jak je?
S dovolením.
POTVRZENÍ O PŮJČCE 3 MILIONY JENŮ
Kimie.
Nechtěla jsi, aby o tom věděl.
Tvůj syn ve dne v noci maká na skládce.
Jak mi to hodláš splatit?
To do smrti nestihneš.
Já vám to vrátím.
Jú.
Je mi tě líto.
Zadlužila se tvoje pitomá máma, ty za nic nemůžeš.
Ale…
je to prostě moje práce.
Chápeš, ne?
- Tak jdeme. - Dobře.
- To je fajn. - Děkuju.
Jú.
Můžu se na něco zeptat?
Podívej.
Abychom zlepšili veřejné mínění o našem zařízení,
uvažujeme, že uspořádáme prohlídku pro děti.
Tak jsem si říkala, jestli bys jim nedělal průvodce.
- Já? - Jo.
Mluvení před lidma jsi míval rád.
Nepleteš si ho s někým?
Já to udělám.
Jsi vedoucí, Tóru. Ty musíš působit důležitě.
Navíc vypadáš drsně. Děti by se tě mohly bát.
To je pravda.
Vždyť všichni víme, že Jú to dělat nemůže.
Ne snad?
Tak co?
Máš zájem?
- S něčím takovým nemám zkuše… - No tak.
Ale no tak.
Jeho táta byl zločinec.
Tóru.
Však je to pravda, ne?
Jestli se to provalí, bude to průser.
Na minulosti nesejde.
Ty přece musíš vědět,
jaký jsme kvůli němu měli problémy.
Ne?
Co tak čumíš?
- Chceš mi k tomu něco říct? - Nech toho, Tóru.
Zdrhá.
Zdrhnul.
Jú prostě není dobrá volba.
Jú!
Jú.
Svezeš mě?
Hrozně lije.
Tóru se vůbec nezměnil, co?
Neměl o tobě tak mluvit.
Hele, nevykládej si to špatně…
ale nepotřebuju, abys mě litovala.
Nelituju tě.
Hele, máš dneska čas?
Na co?
Něco bych ti chtěla dát.
To je slejvák!
Jsem doma.
Ahoj.
Jú?
Čau.
Pojď dál.
Bundu.
Tumáš.
Dlouho jsi tu nebyl.
Tehdy nám nic nechybělo.
Tráva byla zelenější a i zelenina chutnala líp.
A když nebyla škola, chodili jsme nacvičovat nó.
Teď je všechno jinak.
Tady máš.
Co to je?
Maska.
Maska?
Říkal jsem, že už nó nedělám.
Masky prý dokážou
ukonejšit lidská srdce.
Až toho na tebe bude moc, nasaď si ji.
Takže…
co budeme dělat s tímhle?
Povídej.
Neměl bych to dělat já.
Měli pravdu.
Ty přece víš, co táta provedl.
Proto jsem si vybrala tebe.
Nic jsi neudělal,
tak proč s tebou takhle zacházejí?
Jú.
Já se na svět koukala stejně.
Celý život jsi na všechno sám.
Chápu, jak se cítíš.
Všichni tě šikanují.
Nikdo ti nepomůže.
Pořád jenom v tichosti trpíš, že jo?
Na té skládce…
Už je dobře.
Jsem tu pro tebe.
Tady v Kamonském ekologickém centru
recyklujeme odpad z vašich domácností,
abychom nezatěžovali životní prostředí.
V prvním roce chodu našeho zařízení
zamířily na skládku dva tisíce tun odpadu.
Společnými silami můžeme všichni
toto množství postupně snižovat.
Takže…
tahle jáma je takový obrovský kontejner.
Odpad přehazujeme, aby snadno hořel, a pak ho přesuneme do spalovny.
A tam ho potom v noci, zatímco všichni spíte, pálíme.
To je hustý!
Skočím vrátit průkazku.
Nazdar.
Čau.
Začíná ti to jít.
Ale vůbec ne.
Možná je to tím, jak se tváříš, ale působíš teď jako chlapák.
Nech si toho.
No…
Jak bych to…
Asi teď přišla řada na mě.
Na to se nešlo dívat.
Takhle se přetvařovat před děckama.
Škoda, že minulost tak jednoduše nesmažeš.
Uvidíme se večer.
„Ten pán mě naučil spoustu věcí o odpadcích.
Táta občas netřídí odpad, tak mu to všechno vysvětlím.“
To je super, oblíbily si tě.
Nech toho.
Starosta Óhaši teď přemýšlí,
že nechá natočit televizní speciál.
Vidí to jako příležitost, jak lidem představit vesnici.
V televizi?
Třeba z tebe bude celebrita.
To nemusí být.
Na polštáři v Kantanu,
kam jsem složil hlavu,
se mi zdál tenhle sen. A nyní jsem vzhůru!
Z čeho to je?
Z Kantanu.
Z té hry, ze které je ta maska.
Z Kantanu?
O čem to je?
Jeden mladík
přenocuje v hostinci.
Usne na „polštáři v Kantanu“
a probudí se jako císař.
Uplyne padesát let
a on si během nich každičký den užívá jako vládce.
Potom se ale probudí
a zjistí, že byl celou dobu v hostinci.
Pak si uvědomí,
že i samotný život je jenom pouhý sen.
Sen?
Teď se…
tak nějak cítím doopravdy naživu.
V Tokiu…
jsem se snažila držet krok s ostatními.
Ale vůbec mi to nešlo.
Říkali mi, že mám talent na to lézt ostatním na nervy.
Každý den jsem přemýšlela, proč vůbec žiju.
Ale teď…
mám pocit, že si zasloužím být naživu.
To je dobře.
Promiň.
Musím jít.
Jasně.
Ta prohlídka pro základní školy z minulého měsíce měla ohromný úspěch.
Už se nám plní program na příští měsíc.
Příští víkend
navíc plánujeme natáčet televizní speciál.
Vystupovat v něm bude náš zaměstnanec Jú Katajama.
To je vše.
Nějaké otázky?
Prosím.
Máme se bát, že nám odpad znečistí vodu?
Samozřejmě, že ne.
Důsledně dodržujeme všechna bezpečnostní opatření.
Další dotazy?
Prosím.
Nesouhlasíme s výběrem Katajamy.
Neměl by nás zastupovat někdo, kdo má v rodině zločince.
Že ne?
Rozhodně ne v televizi.
Misaki by byla daleko lepší. Je to přece ženská.
A je pěkná.
Byla by na to lepší.
Katajama nemůže za to,
co provedl někdo z jeho rodiny.
Teď tvrdě pracuje pro naši firmu.
Vždyť to všichni víte.
Vaše obavy samozřejmě chápu,
ale i přesto…
a vlastně právě proto jsme si ho vybrali.
Chceme se celé zemi představit jako vesnice,
kde jsou vítaní i ti, kdo to nemají jednoduché.
Na shledanou.
Děkuju vám.
Misaki!
Nezajdeme na skleničku?
Promiň, ale musím sepsat ten návrh.
Fakt?
Nějak se ho zastáváš.
Proč?
Jú se ze všech sil snaží změnit. Taky bys ho měl podporovat.
Nebuď směšná.
Je pořád stejnej. Ten se nikdy nezmění.
To si myslíš ty.
Máme to potvrzené.
Příští týden budou natáčet ten televizní speciál.
Přijedou se sem podívat, tak je tu proveď.
- Já? - Jo.
Budou se na to dívat lidi z celé země.
Možná to bude hit.
Jo a taky…
Přestaň dělat noční šichty.
Já to Maruokovi řeknu.
Kdyby se to provalilo, byly by z toho problémy.
Vážně?
Jú.
Nadešla tvoje příležitost.
Pěkně všem, co se na tebe dívali svrchu, vytři zrak.
Udělám, co bude v mých silách.
No necítíš se hned líp?
Tohle je náš průvodce, Jú Katajama.
- Rád vás poznávám. - Moc mě těší.
Tudy.
Dokonalý záběr.
Dobrý den! Zdravím!
Co je tohle?
Tady třídíme recyklovatelný odpad
nejen z Kamonu, ale i z okolních měst a vesnic.
Hej.
- Co čumíte? - Ale no tak.
Moc se za něj omlouvám.
Někteří zaměstnanci to nemají lehké.
Naše firma si ale zakládá na tom, že dává šanci i jim.
Dále půjdeme tamhle.
Promiňte.
Nejsme zvířata v zoo!
Tóru.
Hej, Jú.
- To jsme ti ukradení? Jsi jeden z nás. - Klid, Óno.
No jo pořád.
- Přesně tak. - Moc pěkné.
To zní dobře.
Pak si to nafotím.
Děkuju.
- To je rozkošné! - Úžasné.
Tohle použijeme.
Tóru?
Co tu děláš?
Zrovna jsem šel kolem.
Chci si promluvit.
Děkuju.
- Na viděnou příště. - Mějte se.
Promiň, skončil jsem až teď.
Misaki teď zrovna nemůže.
Co ty na to?
Tohle je protizákonný. Co na něm vidíš?
Ty jsi ho k tomu přinutil?
Ale no tak, na mě to neházej.
To on za mnou přišel s tím, že tu práci chce.
Asi se v něm vidíš, co?
No…
Slyšel jsem o tom od táty.
Prý jsi z práce odešla kvůli nějaký duševní nemoci.
To nic.
To se lidem stává.
Přestaň.
Misaki…
Víš…
vždycky jsem tě měl rád.
Buď se mnou.
Odstěhujeme se odsud.
Se mnou budeš šťastná.
Přestaň.
Neboj se.
Nebudu tě k ničemu nutit.
Nech toho!
Uklidni se.
Ne! Přestaň!
Hej!
Co to sakra děláš?
Povyprávěl jsem jí o tvý temný minulosti.
Co je?
Copak?
Zabiješ mě jako tvůj tatík, protože tě štvu?
Nejdřív se stavěl proti postavení centra a pak zuřil, že nemá kámoše.
No není to na hlavu, Misaki?
Akorát si hraješ na oběť.
Lezeš mi na nervy.
Uklidni se, Tóru.
No tak, braň se.
Braň se, říkám!
No tak!
Ukaž se!
Proč…
Proč musela skončit s tebou?
Přestaň!
No tak.
No tak!
Prosím… přestaň…
Misaki!
Prober se!
Utíkej! Běž dovnitř!
- Ne! - Rychle uteč!
Přestaň! Zabiješ ho!
Ty jeden…
Tahle vesnice tě nepotřebuje.
Kde sakra vězí?
Můj syn je vážně k ničemu.
Určitě se zase někde zpil pod obraz.
Co to máš s obličejem?
Omlouvám se.
Upadl jsem.
- Můžete mu to zakrýt make-upem? - Ano.
Všechno závisí na tobě.
Spoléhám na tebe.
Já vím.
Ano? Rád vás vidím, pane Sakašito.
Tak už je to tady.
Jsem nadšený, ale zároveň mám trochu obavy.
- Nebojte se. - Děkuju. Jsem rád, že jste tu.
Ještě máme trochu času. Připravili jsme vám vlastní místnost.
Dobře.
- Tak hodně štěstí. - Děkujeme.
A tohle je Jú Katajama.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Kokiči.
Už to začíná.
Vesnice Kamon je nádherná za každého ročního období
a má silnou, více než 500letou tradici divadla nó.
Kamon je domovem
půvabné, tajemné japonské scenérie a tradic,
které tamní obyvatelé…
- Ano. - Dobře.
- Díky, že jste dorazil. - Děkujeme.
- Posaďte se. - Děkuju.
Deset vteřin!
Vysíláme za čtyři, tři…
VÍTEJTE V KAMONU
Hele, už to začalo.
Tak jo.
Dnes si povíme o Kamonu.
V téhle vesnici je rušno i ve všední den.
Dnes nás tu provede místní vycházející hvězda
Jú Katajama.
- Je to vaše. - Děkuju.
- Těší mě. - To je Jú!
Vypadá dobře.
Pěkně se vyfiknul.
- Vypadá hustě. - Sekne mu to.
S potěšením můžu říct, že k nám ročně zavítá skoro milion návštěvníků.
Milion? To je úžasné.
Přední turistická destinace se nezapře.
- Děkujeme. - Jú.
- Promiňte, to je moje máma. - Vaše matka?
Je okouzlující. Díky, že jste přišla!
Promiňte. Dobrý den!
- Jú si vede skvěle. - To mě těší.
- Můžeme začít? - Ano.
- Tak nás veďte. - S radostí.
Jednou ročně se tu pořádají slavnosti nó…
Ti teda netroškaří.
Lituješ, že ses odstěhoval?
Dej pokoj.
No…
Pěkně na sobě zamakal.
V těžkých časech vesnici vážně pomohlo
toto zařízení na třídění odpadů. Je to tak?
Ano.
Je vážně obrovské.
Kamonské ekologické centrum zachránilo celou prefekturu.
A jak se v něm nakládá s odpadem?
Pro více informací sledujte naše shrnutí.
RUČNÍ TŘÍDĚNÍ ODPADU
Hele, to jsem já!
Jak tu kameru probodává pohledem!
Neksichti se tak.
Působí opravdu velkolepě a spolehlivě.
To nás moc těší.
V samotném centru shromažďujeme 30 % odpadu z celé prefektury a…
A co tvůj synovec?
Zjistilo se něco?
No…
Jsou s ním pořád jenom problémy, takže bych se nedivil ničemu.
Stejně si ale dělám starosti.
Pane Katajamo, vy to všechno umíte skvěle vysvětlit.
Ale vůbec ne.
A to je od nás vše, pane Katajamo.
Můžete se s námi na kameru rozloučit?
Určitě.
V Kamonu si vážíme všech lidí a soustředíme se na budoucnost.
V naší vesnici souzní tradice a péče o životní prostředí.
Musíme vytvořit ekologičtější společnost a zastavit změnu klimatu.
Tak se k nám přijeďte podívat.
Třeba se tu lecčemu přiučíte.
A střih!
Paráda.
- Mockrát děkujeme. - To my děkujeme.
Byl jste úžasný.
- Děkuju. - Díky.
Dobrá práce.
Viděl jsem tě, Jú!
Byl jsi úžasnej!
Pane Šúsaku,
máte vážně štěstí,
že tu máte takovou talentovanou omladinu.
Za všechno vděčíme vám, pane Sakašito.
Takže už víme, kdo bude dalším starostou. Že jo, Jú?
Ale vůbec ne.
Určitě by mohl kráčet ve vašich stopách, pane Šúsaku.
Jsem na něj hrozně pyšná!
Jsi opilá, mami.
Měl jsem vlastního nástupce.
Kam se jenom poděl?
Asi na tebe žárlil, Jú.
Stejně je ale úžasné,
že tu vesnice, pro kterou Fumi tolik udělala, zůstane dalším generacím.
Že jo?
Určitě má radost.
To je pravda.
Jú do toho dal letos všechno.
Za všechno ale vděčíme tady Misaki.
Jú se takhle vypracoval jedině díky ní.
Abych ji nakonec neadoptoval.
Co ty na to, Jósuke?
Jen do toho!
- Cože? - Ten se povedl.
- Tobě by to nevadilo? - Vůbec ne.
Na zdraví!
- Je mi zle. - Opatrně, Kimie!
Tak.
- Jsi v pořádku? - Jo.
A jsme tu. Ještě kousek.
Tak.
Misaki…
Děkuju.
Co to povídáš?
To ty jsi to oddřel.
Kdo by čekal, že se z Odpadkové vesnice stane takový hit?
To jsem nečekal. Využil tu skládku ve svůj prospěch.
Starosta by pro Fumino uznání udělal cokoliv.
Kokičiho měla vždycky radši, že jo?
Takhle skončila, protože odešel.
Je to složitý.
Dobré ráno vespolek.
Dneska nás čekají dvě prohlídky.
Pokusíme se vám neplést pod nohy.
- Dobře. - Dobře.
- Už sis tu zvykl, Keiiči? - Jo.
Když ses objevil v telce,
úplně se mu rozzářily oči.
Byl jsi hustej.
- Skoro jsem tě nepoznal. - Nech toho.
Díky.
Počkej chvilku.
Musím ti něco říct.
Mám splaceno.
Příští měsíc s tím seknu.
Říkal jsem si, že se vrátím domů a pomůžu našim.
Aha.
To je super.
Ty bys…
měl taky zvolnit.
Ale stejně se mi takhle líbíš víc.
Jasně.
Promiň.
Ano?
Po tomhle si už dej padla.
Dobře.
Červená.
Žlutá.
Růžová.
INFEKČNÍ ODPAD
VÝSLEDKY PRŮZKUMU KVALITY VODY
Co to má být?
Zdá se, že jsme kvůli tomu odpadu navíc překročili limity.
Jestli se to provalí, bude to hrůza.
To máte pravdu.
Něco s tím udělej.
- Já? - Jo, ty.
Svěřil jsem ti to, tak to nějak vyřeš.
- Ale… - Jú.
Všechno, co se nastřádá, může taky zmizet.
Rozumíme si?
ZACHÁZENÍ S PRŮMYSLOVÝM ODPADEM
OZNAČENÍ TOXICKÉHO ODPADU
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Kokiči.
Máš chvilku?
Co to?
Keiiči?
Já…
Co se děje?
Musím s váma o něčem mluvit.
Nazdar, pracante.
- Dlouho jsme se neviděli. - Co je to za účes?
Ten kop do drnu se mi líbil víc.
Nechte si toho.
Děje se něco?
Jsem tu na obchůzce.
Tóru se pořád nenašel.
A co ty?
Něco nového?
Ani ne.
Ahoj, Misaki.
- Dlouho jsme se neviděli. - Je to tak.
Stalo se něco?
Spousta věcí.
- Někdy zase musíme jít nacvičovat. - Určitě.
Tak zatím.
Zadržte je!
Rozumím, hned tam budu.
Tak to prasklo.
Jú.
Tys o tom věděl?
Já?
Jak asi?
Keiiči.
Nahlásil to Keiiči.
Zaslouží pochvalu.
Zákony by se měly dodržovat.
Dobrá práce, Keiiči.
Vážně super.
Něco s tím udělej.
Díky, že jste se tu dnes sešli.
Celá záležitost byla odhalena díky statečným činům tohoto mladíka.
Všichni jsme na něj hrdí.
Řeknete nám k tomu něco, pane Nakaii?
Ta zpráva přišla jako blesk z čistého nebe.
Naše s láskou vybudované centrum se stalo ohniskem zločinu,
což nás velice mrzí.
Budeme spolupracovat s policií…
Určitě nám něco tají.
Už to tak bude.
Jak to myslíš?
Je to úplně jako před deseti lety.
Lidi budou chvíli pobouření, ale pak se to přejde jakoby nic.
- Před deseti lety? - Jo.
Počkat. Tehdy jsi odsud odešel?
Pár lidí proti výstavbě té skládky protestovalo.
Většina ji ale podporovala a dávala jim to sežrat.
Jeden chlap se pak šikanou nechal dohnat až k vraždě.
Nakonec se ale podpálil ve vlastním domě,
takže se to bleskově uzavřelo bez vyšetřování.
Nemohl jsem nic dělat.
Jú…
jsi můj… hrdina.
Děkuju.
Pane Sakašito.
Omlouvám se, že vás obtěžuju.
Hned zítra vám přispěju na kampaň.
Ano?
Počkejte, prosím. Pane Sakašito!
Pane Sakašito?
Když se daří, tak se daří.
- Cože? - No…
Jde o tvého zmizelého syna.
- Máme stopu. - Na to teď nemám čas.
Ta nelegální skládka…
Tóru do toho byl zapletený, že jo?
Jak to mám vědět?
Vážně si myslíš,
že můžeš vždycky všechno ututlat?
Ty vůbec…
nemůžeš chápat, jak se cítím.
Nazdar, Jú.
Co je? Teď sem prosím nechoďte.
Nevypadá to dobře.
Přišel jsem o příjem, takže se to týká i tebe.
Co tu chcete?
Tohle se doteď nestalo.
Neprokecl ses, že ne?
Rozhodně ne.
Každopádně to nějak urovnej. Jestli mě podrazíš, sejmu tě.
Vyhrožujete mi?
Jsi snad idiot?
Nebo jsi zapomněl, že jsi teďka hvězda?
Přitom jsi normální zločinec.
- Jsi v pořádku, Jú? - Jo, jsem.
Vypadni.
- Jú… - Vypadni!
Šéfe!
Forenzní! Nafoťte to!
Všichni přestaňte kopat a čekejte!
- Uzavřete to tu. - Rozkaz!
Já věděl, že ho tu najdeme.
Promiňte, pane Katajamo.
Vím, že toho máte hodně, ale můžu se na něco zeptat?
- Na co? - No…
Váš otec vedl hnutí proti výstavbě tohoto zařízení, že?
Jak vnímáte to, že mu teď děláte PR?
Jak to myslíte?
No, jak bych to…
Co si o činech svého otce myslíte?
Co ty o tom víš?
- Jú! - Pusťte mě!
- Urážíš mě! - Co si o tom myslíte…
Odpal, ty nezdvořáku!
- Odpal! - Proč?
Jú…
Já vím…
že jsi jenom bránil ségru.
Díky.
Keiiči.
Mám na tebe prosbu.
Ano.
Budu tam za 30 minut. Chci uspořádat tiskovou konferenci.
Ano.
Děkuji.
Tak jo.
Kam to jedeme?
Chci, aby sis promluvil s novináři.
Tóru Óhaši dělal špatné věci a tys viděl, jak si pro něj přišli zlí chlápci.
Ale já nic neviděl…
Já vím, že ne!
Kdybys mlčel, tohle by se nikdy nestalo.
No tak, Keiiči.
Nejsem snad tvůj hrdina?
Já ale nerad lžu.
Keiiči.
Tóru byl hajzl. Snažil se napadnout tvoji sestru.
Takoví lidi si žít nezaslouží.
Že ne, Keiiči?
Copak nechceš být hrdina?
- Tohle se mi nelíbí. - Co to děláš?
Pozor!
Hej!
Keiiči…
Keiiči?
Keiiči!
Promiň, Keiiči!
Promiň mi to…
Případ Kamonské nelegální skládky průmyslového odpadu má nečekaný vývoj.
Při dnešním pátrání po dalších důkazech
policisté vykopali mužské tělo.
Kvůli pokročilému stadiu rozkladu prý zatím neznají jeho identitu.
Případ je vyšetřován jako pohození mrtvého těla.
Policie se snaží zjistit jeho identitu a příčinu smrti.
Také vyšetřuje možné zapojení
zaměstnanců zařízení a členů gangu,
kteří byli zatčeni za nelegální ukládání odpadu.
Policie plánuje vyslechnout zaměstnance spalovny,
která funguje nepřetržitě i mimo běžné provozní hodiny,
a analyzovat záběry z kamer, na kterých bude hledat
podezřelé jedince, kteří do zařízení mohli vniknout.
Vyšetřování se snaží určit, zda spolu tyto dva případy souvisí…
Keiiči…
o tobě doma vždycky mluví.
Třeba: „Jú si se mnou dneska povídal.“
Nebo: „Dneska se mnou poobědval.“
Jú sem, Jú tam.
Tak pro něj…
buď hrdina i dál, jo?
Kam jdeš?
Počkej.
Půjdu s tebou.
- To nejde. - Proč?
Jú…
Tahle vesnice tě potřebuje.
Musíš dál ochraňovat zdejší lidi.
Co to říkáš?
To ty…
jsi zachránila mě, Misaki.
I někdo jako já…
si zaslouží alespoň trochu užívat života.
To díky tobě tomu věřím.
Promiň, že jsem tě…
neudělal šťastnou.
To je hajzl.
Co to sakra děláš?
Tahle vesnice tě nepotřebuje.
Misaki.
To bolí.
Jdeš pozdě.
Pane starosto.
No?
Musím s váma mluvit.
Já s tebou taky.
Ozval se mi Kokiči.
V Tóruově mobilu…
prý našli spoustu videí a fotek.
Včetně fotek tebe na té nelegální skládce.
Aha.
Měl tam i video, jak Tóru sexuálně napadá Misaki.
To vy jste ho zabili.
Jo.
No dobře.
Na tom nesejde. Myslel jsem si to.
Musel jsem po něm ututlávat hromadu věcí.
Vlastně se mi ulevilo.
Jiný důkaz nemají.
Něco jim nalžu.
Záleží jenom na postavení.
Když zaškobrtneš, jen tak ho zpátky nezískáš.
To ti jako pachateli musí být jasné, ne?
Bylo to takhle snadné i s tátou?
Co tak najednou?
Odpovězte mi.
Tvůj táta…
Upřímně už nevím.
Promiň.
Tady vidíš, že jsem myslel jenom na vesnici.
Občas se pro ni někdo musí obětovat.
Jinak by už dávno zanikla.
Tvému tátovi jsem vděčný.
Takže…
Obětujeme tentokrát Misaki?
Zabila ho sama.
A budeme to mít z krku.
Co ty na to? O zbytek se postarám.
Společně postavíme vesnici zpátky na nohy.
Tak co, Jú?
Jsi hrozná špína.
Tahle vesnice by měla prostě zmizet.
KŘÍŽEM KRÁŽEM KAMONEM
Jú!
Překlad titulků: Eliška K. Vítová