Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Drømmer er flyktige. Selv om vi vet det, drømmer vi fortsatt.
Etter 50 vidunderlige år viste det seg å bare være en drøm.
Alt er sannelig bare en tom drøm. Kantan, et No-skuespill.
VELKOMMEN TIL LANDSBYEN KAMON
Hei, Yuu, du får bank.
Kom igjen.
Kom igjen nå!
Hva? Fikk du inn en?
Kom igjen. Ansiktet er ikke lov.
Greit.
De er her.
Hallo, alle sammen.
-Hei. -Hei.
Forsiktig, Mr. Sakashita.
Dette er litt av et syn, ordfører Ohashi.
Alt søppelet i området er samlet her.
Hei sann!
Her skiller vi ut det gjenbrukbare avfallet.
Jeg skjønner.
Vi reduserer avfallet som går til søppelfylling.
Selvsagt.
Får vi neste års tilskudd,
planlegger vi å utvide området til andre fjell i nærheten.
-Alle de fjellene? -Ja.
Misaki.
Skal vi gå og snakke med ordføreren?
Ok.
Hei.
Er det alltid sånn for deg?
Vel…
…det der er mobbing.
Jeg kom nettopp, så jeg vet jo ikke.
Men jeg ville ikke ha akseptert det.
Det gjør ikke jeg heller.
Nei, det forstår seg…
Det blir jævlig frem til jeg får gjort opp.
Jeg har ikke sett Kokichi fremføre No på et år.
Jeg skulle ønske han skværet opp med ordføreren.
Hvor lenge skal han bli her?
Det blir nok en ny hendelse en dag.
Hvorfor lar ordføreren ham engang bo her?
Jeg aner ikke.
Velkommen hjem.
Forresten…
Kan jeg få neste husleie?
Hva? Jeg ga deg penger forrige uke.
Nei, du forstår ikke.
Alt gikk bra først. Så satt en rar dame seg ved siden av meg, og jeg mistet alt.
Jeg betaler deg tilbake neste uke.
Hva er det blikket?
Hva?
Jeg er moren din! Jeg sa jeg betaler tilbake!
MARUOKA
Dere er ikke ferdige.
Kom igjen, skynd dere.
Det blir snart morgen.
Maru.
-Hva skjer? -Hei.
Nok et stort lass i dag?
Her.
-Er ikke dette for lite? -Nei.
Hei.
Så…
Har du også lånt penger av Maruoka?
Ikke jeg.
Ordføreren, alle sammen… Alle vet om dette, ikke sant?
Jøss.
Landsbyen er en avgrunn.
Se på det ansiktet.
Hei, se hitover.
Hvorfor er du vanskelig?
-Hei. -Ok.
Bra jobba.
Takk.
-Takk. -Bra jobba.
Hei, Yuu.
Alt bra med din mor?
-Ja. -Bra.
Be henne ta det rolig med gamblingen.
Du vil vel også vekk fra landsbyen?
-Takk. -Greit.
Bra jobba.
Takk.
Yuu.
Hva skjer?
Det er bare…
…denne lyden.
Hæ?
Jeg hører ingenting.
Hva?
Du skremmer meg.
-…over fjellet neste år. -Er det sant?
-Ja. -Det er så mye.
-Jaså? -Ikke sant?
Det er sant.
Er det Yuu?
Det er deg. Det er lenge siden sist.
Husker du ikke Misaki?
Hun er tilbake etter ti år.
Hun skal jobbe her.
PR, ikke sant? Reklame og sånt.
Gleder meg.
Ok, la oss ha en velkomstfest hos Yosuke.
-Flott. -God idé.
Hva med deg?
Nei, jeg pleier ikke…
Bli med for en gang skyld.
Dere kom jo godt overens før.
Bli med, da.
-Kom, Misaki. -Ja.
MAT OG DRIKKE NAKAI
Du ser flott ut nå, Misaki!
Har jeg rett?
-Nei da. -Jeg har alltid hatt et godt øye til deg.
Ja visst. Med du hadde dame.
Det var ikke seriøst. Fant du en mann i Tokyo?
-Det sier jeg ikke. -Kom an, ikke vær sånn.
Yosuke, du må være glad for å ha datteren tilbake.
Ja. Takket være deg.
Du også, Keiichi.
Så, Keiichi. Hva skal du gjøre etter videregående?
Vel…
Snakk høyt. Som en mann!
-Ikke ert ham. -Beklager…
Jeg hadde kommet meg vekk fra landsbyen.
Hva sier du? Ingen ville ha tatt deg.
Hva er så morsomt?
Uansett, jeg ble overrasket.
Jeg trodde ikke anlegget var så stort.
Hva sier folk?
Selvfølgelig forstår de det.
Det var problemer i begynnelsen,
-men nå går det bra. -Jeg forstår.
Det er bra.
Kom igjen. Hva gjør du, nipper til juice?
Dette er ingen begravelse.
Toru, her er det ikke drikkepress.
Som om det er et problem her.
Ikke sant?
Bare rolig. Jeg betaler.
Yuu.
Du har også hatt problemer, men du er glad for å ha jobb nå.
Ikke sant?
Ja.
Drikk opp.
Går det bra?
Du måtte drikke mye.
Det går bra.
Yuu, noe ved deg har forandret seg.
Jeg ble overrasket.
Har du det bra?
Vel…
Ok.
Hvorfor kom du tilbake?
Hvorfor?
Det er ingenting her.
Det var ingenting i Tokyo heller.
Hæ?
Hva med deg?
Hvorfor er du her fortsatt?
Hva mener du?
Du kunne ha dratt.
Du hadde muligheter, ikke sant?
Det er ingen muligheter.
Ikke for meg.
DX-UTFORDRING
TRYKK OM KAPP
TAPER
Pokker.
Hva faen er dette?
Hei! Det er noe som ikke stemmer her.
Noen må ha manipulert maskinen.
Ti stille.
For et bråk.
-Hva ser du på? -Ingenting.
Dette er irriterende.
For en jævla plage.
Hei, hva ser du på?
Jeg mistet dem. Æsj!
-Hva ser du på? -Hjelp meg!
Unnskyld.
Yuu, lenge siden sist.
Du bør få Kimie til å slutte å drikke.
Hun ser ikke bra ut for tiden.
Hun er din eneste familie.
Hun trenger din støtte.
Lett for deg å si. Du dro.
Samme gamle.
Forresten, Misaki er tilbake, ikke sant?
Dere sto hverandre nært.
La oss henge sammen igjen.
Hæ?
Det er som om det bestandig har vært der.
Det er rett over helligdommen!
Selv de som motsatte seg planene om å bygge den,
sier ingenting nå som den er her.
Hva tenker de når de ser dette?
Det er rart.
Misaki!
-Lenge siden sist. -Står til?
Jeg har det fint.
Takk for at du kom.
Greit, la oss begynne.
Jeg lurer på om jeg kan det.
Jeg er helt rusten nå.
Det er ikke sant.
Og Yuu? Vil du begynne med No igjen?
Ikke egentlig.
Underviser du fortsatt?
De unge i landsbyen spiller ikke No lenger.
Det gjør meg trist,
men sånn er det for tiden.
Forresten, dere to.
-Kommer dere på festivalen? -Jeg skal.
La oss dra sammen.
Nei takk.
Du burde komme!
Da får du lyst til å prøve No igjen.
Jeg er hjemme.
Kokichi.
Lenge siden sist, mamma.
-Hvordan går det med mamma? -Du så henne.
Hun er full av kreft, men hun har vettet i behold.
Jeg skjønner.
Hvordan er økonomien?
Godt spørsmål.
Det er trangt hvert år.
Men vi bør klare det med neste års tilskudd til fyllingen.
Shusaku.
Er det der virkelig nødvendig?
Alt i livet er ikke like nødvendig.
HELLIG LYS
Da jeg var lita,
skremte det meg å se dette.
Alle med det samme ansikt
som går i samme retning.
Umælende.
Det er unaturlig,
som om av en annen verden.
Du har vel ikke sett No på lenge?
Stemmer.
Jeg vil helst ikke sitte her.
-Så frekt. -Hva er vitsen?
Det går bra.
Sov om du er trøtt.
No får deg
til å møte ditt indre jeg.
Istedenfor å prøve å forstå, bør du reagere på din egen måte.
Den tolkningen er aldri feil.
Hei!
Kimie Katayama.
Yuu. Jeg vet at du er der.
Der er du.
Hei, Yuu.
Takk igjen.
Ikke bry deg om meg.
LÅNEBEVIS 3 MILLIONER YEN
Kimie. Du ville ikke at Yuu skulle vite det.
Sønnen din jobber på en fylling. Hvordan skal du takle dette lånet?
Du kan jo aldri betale tilbake.
Jeg skal jobbe for det.
Yuu.
Jeg føler med deg.
Det er din ubrukelige mors gjeld. Du gjorde ingenting galt.
Men du vet, jeg må også tjene til livets opphold.
Skjønner du?
-Kom igjen. -Greit.
-Det er bra. -Takk.
Å, Yuu.
Kan jeg spørre om noe?
Se på dette.
For å gjøre dette anlegget bedre kjent vurderer vi å ha omvisning for barn.
KAMON MILJØSENTER KLASSETUR
Og jeg ville be deg om å være guide.
-Meg? -Ja.
Du likte å tale offentlig.
Nei, det passer ikke Yuu. Jeg kan gjøre det.
Du er arbeidsleder, Toru. Bare vær stor og sterk.
Og du ser så tøff ut. Blir ikke barna redde?
Det er sikkert.
Kom igjen, det er mange grunner til at det ikke kan være Yuu.
Har jeg rett?
Vel?
Interessert?
-Jeg har ikke gjort dette før, så… -Hei.
Kom igjen, nå.
Du vet vel at han er sønn av en forbryter?
Toru.
Det er vel sannheten?
Det blir et problem om det kommer ut.
-Fortiden er ikke viktig. -Du må vite det også.
Situasjonen hans gjorde det vanskelig for oss. Ikke sant?
Hæ?
Hva er det blikket?
-Har du noe å si? -Slutt, Toru.
Bort går han.
Han stakk av.
Ja, Yuu er ubrukelig.
Yuu!
Hei, Yuu.
Kan jeg få skyss?
Det regner sånn.
Toru har sannelig ikke forandret seg.
Han burde ikke si slikt.
Hei, ikke misforstå.
Jeg trenger ikke din medlidenhet.
Det er ikke sånn.
Har du tid etter dette?
Hæ?
Jeg vil gi deg noe.
Hjelpes!
Jeg er hjemme.
Velkommen hjem.
Yuu?
Hei.
Kom inn.
Jakken.
Takk.
Du har ikke vært her på lenge.
Det var fint den gangen.
Alt var grønt. Grønnsakene var nydelige.
Vi øvde No på fridager.
Men alt forandret seg.
Her.
Hva er det?
En maske.
Maske?
Jeg sa at jeg ikke gjør No.
Du vet, masker
har makt til å roe hjertet.
Ta på denne når du tror du eksploderer.
Så,
hva skal vi gjøre?
Noen tanker?
Jeg er ikke den rette.
Det er som de sa.
Selv du vet om faren min, ikke sant?
Det er derfor jeg valgte deg.
Du har ikke gjort noe galt,
så hvorfor blir du behandlet slik?
Yuu.
Du er som meg.
Du har alltid slåss alene.
Jeg forstår hvordan du har det.
Alle mobber deg.
Ingen kommer for å hjelpe deg.
Du har vel lidd i stillhet helt alene?
På det stedet.
Det går bra.
Jeg er her for deg nå.
Så her på Kamon miljøsenter
vil vi gjenbruke alles husholdningsavfall
for å hjelpe hele landsbyen med å bekjempe alle miljøvansker.
I avfallanleggets første år
ble to tusen tonn søppel kjørt til fyllingen.
Takket være alles innsats kan vi gradvis redusere denne mengden.
Vi kaller denne gigantiske søppelkassen for avgrunnen.
Vi kverner søppelet så det brenner lett og flytter det til forbrenningsovnen.
Forbrenningsovnen brenner søppel hele natta mens dere sover.
Oi, så kult!
Jeg skal gå med passene.
Hva skjer?
Hei.
Du begynner å få det til.
Vel…
Kanskje det er uttrykket ditt, men du virker liksom mer maskulin.
Ti stille.
Hva er det?
Vel…
Det virker som
det er min tur nå.
For en taper du er.
Later som du er kul foran småbarn.
Du tror vel ikke det er så lett å få begynne med blanke ark?!
Vi ses i kveld.
"Mannen lærte meg mye om søppel."
"Iblant sorterer ikke faren min søpla. Neste gang skal jeg si ifra."
Dette er flott. Du er så populær.
Slutt.
Nå snakker ordfører Ohashi
om å lage en TV-spesial.
Han ser det som en sjanse til å lære folk om landsbyen.
TV?
Kanskje du blir kjendis.
Nei takk.
På Kantans pute
Der jeg la mitt hode
Hadde jeg denne drømmen Og nå har jeg våknet!
Hæ?
Kantan. Masken jeg ga deg, er fra det stykket.
Kantan? Hva handler det om?
Det er en ung mann som overnatter i et vertshus.
Han sovner på "puten til Kantan"
og våkner som keiser.
Femti år går,
og han bruker hver dag til å nyte livet som keiser.
Men så våkner han
og har vært på vertshuset hele tiden.
Så innser han
at livet i seg selv bare er en drøm.
En drøm?
På et vis…
…føler jeg meg levende nå.
Jaså?
I Tokyo…
…prøvde jeg alltid å holde følge med alle.
Men ingenting gikk min vei.
Folk sa jeg var flink til å gjøre dem sinte.
Hver dag lurte jeg på hvorfor jeg var i live.
Men nå…
Jeg føler at jeg blir fortalt at jeg fortjener å leve.
Bra.
Beklager.
Jeg må dra.
Ok.
Den første klasseturen forrige måned var en stor suksess.
Tidsplanen for neste måned fylles allerede.
Dessuten er det planer om
å produsere en TV-spesial neste helg.
Vår ansatt Yuu Katayama skal fronte oss.
Takk.
Noen spørsmål?
Vær så god.
Burde vi være bekymret for vannforurensning fra søppelet?
Nei da. Vær sikker på at vi er forsiktige med sikkerheten.
Noen flere?
Kom igjen.
Jeg syns Katayama er uakseptabel.
Noen med et kriminelt familiemedlem burde ikke representere oss og anlegget.
Ikke sant?
Absolutt ikke på TV.
Misaki hadde vært mye bedre, jente og alt.
Hun er pen.
Ja, Misaki er bedre.
Yuu er ikke ansvarlig
for familiens forbrytelser.
Han jobber hardt for selskapet vårt nå.
Det vet dere alle.
Selvfølgelig forstår jeg at det er bekymringer.
Likevel
valgte vi Yuu Katayama spesifikt.
Vi tilbyr et sted for folk som har det vanskelig i samfunnet.
Det er sånn vi vil fremme landsbyen vår.
Bra jobba.
Takk.
Misaki!
Vil du ta en drink?
Beklager. Jeg må skrive forslaget.
Seriøst?
Du forsvarer ham altså så mye.
Hvorfor det?
Yuu prøver virkelig å forandre seg. Du burde også støtte ham.
Ikke vær latterlig.
Han er alltid den samme, uansett hva. Han vil aldri forandre seg.
Det er din mening.
Det er bekreftet.
De skal produsere TV-spesialen neste uke.
De kommer snart på besøk. Du viser dem rundt.
-Jeg? -Du.
Folk fra hele Japan vil se på.
Det kan bli en hit.
Ja, og…
Slutt med nattjobben.
-Hæ? -Jeg skal si det til Maruoka.
Det vil skape trøbbel for oss om noe kommer ut senere.
Virkelig?
Yuu.
Nå kan du endre livet ditt.
Vis deg for dem som så ned på deg.
Det skal jeg gjøre.
Føler du deg ikke levende?!
Dette er guiden vår, Yuu Katayama.
-Det er en glede. -Gleden er på min side.
Denne veien.
Helt perfekt.
Å, hallo der!
Hva er dette?
Her skiller vi ut det gjenbrukbare avfallet,
ikke bare fra Kamon, men også fra andre lokalsamfunn i nærheten.
Hei.
-Ingenting å se her. -Så, så.
Jeg beklager virkelig. Noen ansatte har spesielle omstendigheter.
Men firmaets styrke er at vi ansetter dem på lik linje.
Vi går den veien.
Beklager.
-Dette er ingen dyrehage! -Toru.
Hei, Yuu.
Du er en av oss.
-Kom an, Mr. Ono. -Du også!
Ja da.
-Det stemmer. -Det ser fint ut.
Høres bra ut.
Jeg tar noen bilder senere.
Takk.
-Søtt! -Dette er flott.
La oss bruke dette.
Toru?
Hva skjer?
Jeg var i nabolaget.
La oss prate.
Takk.
-Sees neste gang. -Sees snart.
-Beklager, Misaki. Jeg er ferdig nå. -Gidder du? Vi er opptatte.
Vel?
Dette er en forbrytelse. Hva er så bra med ham?
Fikk du ham til å gjøre det?
Kom igjen. Ikke legg skylden på meg.
Han kom til meg. Han ville ha denne jobben.
Du ser vel deg selv i ham.
Hæ?
Du skjønner…
Jeg hørte det av faren din.
Han sa du forlot jobben på grunn av psykiske lidelser.
Nei, det er greit. Det kan skje hvem som helst.
Slutt.
Misaki…
Du vet,
jeg har alltid hatt følelser for deg.
Bli sammen med meg.
Vi forlater landsbyen.
Jeg skal gjøre deg lykkelig.
Slutt.
Ikke vær redd.
Jeg skal ikke tvinge deg.
Slutt!
Nei! Slutt!
Hei!
Hva faen gjør du?
Jeg har fortalt henne om dine dårlige sider.
Hva?
Hva er det?
Skal du drepe irriterende folk, som faren din?
Han ble sint etter at alle forlot ham da han motsatte seg fyllingen.
Er ikke det teit, Misaki?
Du leker offer.
Du gjør meg forbannet.
Toru, ro deg ned…
Hei. Slå tilbake.
Jeg ba deg slå tilbake.
Kom igjen!
Få se!
Hvorfor…
Hvorfor måtte det være deg?!
Hold opp!
Kom igjen.
Kom igjen!
Slå tilbake!
Vær så snill. Stopp…
Misaki!
Våkn opp!
Løp! Gå inn!
-Nei! -Fort, løp!
Slutt! Du dreper ham!
Du…
Denne landsbyen trenger deg ikke.
Hva i helvete gjør han?
YUU KATAYAMA
Den dumme gutten min er håpløs.
Han har nok drukket seg sanseløs et sted.
Hva har skjedd med ansiktet ditt?
Beklager.
Jeg falt.
-Kan vi dekke dette med sminke? -Ja.
Dette er opp til deg.
Jeg stoler på deg.
Jeg skjønner.
Ja? Godt å se deg, Mr. Sakashita.
Tiden er inne.
Jeg er spent, men har også bekymringer.
-Bare ta det rolig. -Takk. Jeg er glad du kom.
Det er fortsatt tid, så slapp av på venterommet.
Jeg forstår.
-Lykke til. -Takk.
Yuu Katayama er her.
-God morgen. -God morgen.
Kokichi.
-Det begynner straks. -Jaså?
Landsbyen Kamon
har i seg hver sesongs skjønnhet
og har en sterk No-tradisjon
som strekker seg over mer enn 500 år.
Kamon er hjem
til dette elegante, gåtefulle japanske landskapet og tradisjon,
og dens fortsatte beskyttelse er…
-Ja. -Forstått.
-Takk for at du kom i dag. -Takk.
-Her borte. -Takk.
Ti sekunder igjen.
Vi er live om fire, tre…
Det har begynt.
Nå skal vi se.
Dagens innslag er fra Kamon.
Selv på ukedager er landsbyen travel.
For å introduserer landsbyen for oss i dag har vi Kamons unge stjerne,
Yuu Katayama.
Ja, vær så god.
YUU KATAYAMA KAMON MILJØSENTER
-Takk. -Det er Yuu!
Han ser bra ut.
Han flir seg godt.
-Han er så kul. -Bra.
Jeg er glad for å si at vi nå har nesten én million besøkende per år.
En million? Det er fantastisk.
Det er en av prefekturets toppdestinasjoner.
-Takk. -Yuu!
-Beklager, det er moren min. -Moren din?
Sjarmerende kvinne. Takk for at du kom!
Beklager. Hei!
-Yuu er hardtarbeidende. -Takk.
-Klar til å begynne? -Ja.
-Vær så god. -Takk.
En gang i året fortsetter en No-festival…
Det er mye oppstyr.
Angrer du på at du dro?
Vær stille.
Uansett…
Han har jobbet hardt for dette.
Det som har støttet landsbyen denne tiden,
er dette avfallsanlegget. Ikke sant?
Ja.
Jøss, det er stort.
Kamon miljøsenter er nok en velsignelse for hele prefekturet.
Så hvordan håndterer de avfall?
Se på dette sammendraget.
SEPARERER AVFALL MANUELT
Det er meg! Se!
Han stirrer inn i kamera!
Ikke lag sånne grimaser.
Det er så stort og imponerende.
Føles veldig betryggende.
Tusen takk.
Jeg jobber på senteret, der 30 % av prefekturets søppel…
Hvor er ditt onkelbarn?
Noe nytt om politisøket?
Ja, vel…
Han lager alltid problemer, så ingenting vil overraske meg.
Men jeg er bekymret.
Uansett forklarer du det så godt, Mr. Katayama.
Å nei, du er for snill.
Vi har nådd slutten. Nå, Mr. Katayama,
kan du se inn i kamera og gi oss en kort avskjedsmelding?
Greit.
I Kamon respekterer vi mangfold. Vi ser fremover i tid.
Dette er en landsby der tradisjon og miljø sameksisterer.
Vi må jobbe for å bygge et grønnere samfunn og dempe klimaendringene.
Alle sammen, kom og besøk Kamon.
Jeg tror denne landsbyen kan gi deg ideer for å bedre ditt liv.
Ok, kutt!
Kjempebra.
-Tusen takk. -Takk.
Du er dyktig.
-Takk. -Takk.
Bra jobba.
Jeg så deg, Yuu!
Det var kjempebra.
Jøss, Shusaku.
Du er heldig som har disse ungdommene til å live opp stedet.
Nei, Mr. Sakashita. Det er takket være deres hjelp.
Ser ut som neste ordfører er valgt.
Ikke sant, Yuu?
Å, nei.
Jeg er sikker på at Yuu lett kan etterfølge Shusaku.
Jeg er så stolt av min sønn!
Mamma, du er full.
Jeg har jo også en egen etterfølger.
Hvor i all verden har den gutten blitt av? Han var nok sjalu på deg, Yuu.
Likevel er det fantastisk
at landsbyen Fumi beskyttet lever videre for fremtidige generasjoner.
Ikke sant?
Hun er glad inni seg.
Ja, sikkert.
Yuu har gitt alt i år.
Men Misaki er den ukjente helten.
Takket være hennes usvikelige veiledning har vi dagens Yuu.
Kanskje jeg ber dem inn i Ohashi-husstanden.
Hva synes du, Yosuke?
Gjerne det!
-Hva? -Den var flott!
-Er det greit? -Ja. Vær så god.
Skål!
-Jeg er dårlig. -Forsiktig, Kimie!
Greit.
-Går det bra? -Ja.
Ok. Vi klarte det.
Sånn.
Misaki…
Ja?
Takk.
Hva mener du?
Du gjorde all jobben.
Hvem hadde trodd at søppelbyen ville være en sånn sensasjon?
Jeg ble overrasket. Han brukte det til sin fordel.
Selv ordføreren er desperat etter Fumis bifall.
Men Kokichi var vel favorittsønnen hennes?
Hun ble slik da Kokichi dro.
Så rotete, da.
God morgen, alle sammen.
Det er to omvisninger i dag.
Vi skal gjøre vårt beste for å holde oss unna.
-Ok. -Ok.
-Får du taket på det, Keiichi? -Ja.
Yuu, da du dukket opp på TV,
lyste gutten opp.
Du var kul.
-Jeg kjente deg ikke igjen. -Slutt.
Takk.
Bare et øyeblikk.
Jeg har noe å fortelle deg.
Jeg er ferdig.
Jeg forlater jobben neste måned.
Jeg kan hjelpe mine foreldre i hjembyen min.
Jeg skjønner.
Så flott.
Du vet, Yuu.
Du burde ikke ta på deg for mye heller.
Selv om jeg liker deg bedre nå.
Jeg forstår.
Unnskyld meg.
Ja?
Du kan gå hjem etterpå.
Ok.
Rød.
Gul.
Rosa.
SMITTEFARLIG AVFALL
Hæ?
VANNKVALITET INSPEKSJONSRESULTAT
FIRE STOFFER OVERSKRIDER AKSEPTABELT NIVÅ
Hva er dette?
Vi har visst nådd øvre nivå takket være de ekstra dumpingene.
Det blir oppstyr om det blir kjent.
Du har rett.
Gjør noe med det.
Hæ?
-Jeg? -Ja, du.
Jeg overlot dette til deg, så du må kunne ordne opp i det.
-Ja, men… -Yuu.
Alt som er samlet sammen, vil forsvinne.
Forstår du?
HÅNDTERE INDUSTRIELT AVFALL
FIGUR TRE: ETIKETT FOR BIOLOGISK FARE
-God morn. -God morgen.
-Å, Kokichi. -Hva?
Ett øyeblikk.
Hva er dette?
Er det Keiichi?
Hva er i veien?
Det er noe jeg må fortelle deg.
Du er travelt opptatt?
Det er lenge siden.
Hva er det med håret?
Jeg foretrakk din gamle late stil.
Slutt.
-Er det noe på gang? -Hva?
Nei, jeg patruljerer bare.
Toru er fortsatt savnet.
Hva med deg?
Skjer det noe med deg?
Nei, ikke egentlig.
Hei, Misaki.
-Det er lenge siden. -Det er det.
Er det noe galt?
Bare noe greier.
La oss øve igjen en dag.
Ja visst.
Vi sees.
Pågrip dem!
Hva?
Jeg skjønner. Kommer straks.
Sannheten er ute.
Hæ?
Yuu.
Visste du det?
Jeg?
Hvordan skulle jeg det?
Keiichi.
Keiichi lagde rapporten.
Han var flink.
Jeg kan ikke godta ugjerninger.
Bra jobba, Keiichi.
Fiks dette.
Takk for at dere kom hit i dag.
Denne saken ble avslørt takket være denne unge mannens modige handlinger.
Vi er veldig stolte av ham.
Mr. Nakai, kan du gi oss en kommentar?
Vel, denne nyheten kom virkelig ut av ingenting.
Men dette stedet har blitt et arnested for kriminalitet etter våre anstrengelser,
og vi er lei for det.
Vi vil samarbeide med etterforskningen…
Det blir nok dekket over.
Ja, garantert.
Hva mener du?
Akkurat som for ti år siden.
Etter en kort protest blir det som om ingenting har skjedd.
-For ti år siden? -Ja.
Vent, når var det du dro?
Det var en opposisjonbevegelse da stedet ble planlagt.
De involverte var i strid med landsbyen.
En mann drepte noen som hadde mobbet ham for det.
Til slutt brant han ned huset sitt med seg selv inni.
Alt ble avsluttet på et blunk, uten etterforskning.
Jeg kunne ikke gjøre noe.
Yuu, du er helten min.
Takk.
Mr. Sakashita.
Beklager bryderiet. Jeg betaler donasjonen i morgen.
Ja?
Hva?
Vent, vær så snill. Mr. Sakashita.
Mr. Sakashita?
For et styr.
-Hva? -Vel,
det handler om din savnede sønn.
-Vi har en ledetråd. -Nå er ikke tiden for det.
Den ulovlige dumpingen.
Toru var involvert, ikke sant?
Hva vet vel jeg om det?
Tror du virkelig
at du bare kan legge lokk over stanken?
Du…
…kan ikke forstå hva jeg føler.
Hæ?
Hei, Yuu.
Hva er det? Jeg vil ikke at du kommer hit.
Dette ser ikke bra ut.
Det er tapt inntekt for meg, så det påvirker oss begge.
Hva gjør du her?
Det var aldri sånn med Toru.
Du har vel ikke sladret?
Hvorfor skulle jeg det?
Uansett, glatt over dette. Forråder du meg, dreper jeg deg.
Er det en trussel?
Er du helt idiot?
Har du glemt det nå som du er berømt?
Du er en forbryter.
-Yuu, går det bra? -Ja, det er fint.
Kom deg ut.
-Yuu… -Kom deg ut!
Sjef!
Kriminalteknikere, her! Ta bilder!
Alle sammen, slutt å grave og vent!
-Slå den av. -Oppfattet!
Jeg visste at han ville dukke opp.
Unnskyld meg, Mr. Katayama.
Du er nok opptatt, men kan jeg spørre om noe?
-Hva da? -Vel,
faren din ledet opposisjonsbevegelsen mot avfallsanlegget, ikke sant?
Når du promoterer anlegget, hva synes du om det?
Hva mener du?
Ja, vel, det er…
Hva er din mening om din fars forbrytelser?
Hva i helvete vet du?
-Yuu! -Slipp meg!
-Det er fornærmende! -Fortell hvordan det føles…
Kom deg unna, din frekking!
-Stikk av! -Hvorfor?
Yuu…
Jeg vet det.
At du reddet søsteren min.
Takk.
Keiichi.
Jeg vil be deg om en tjeneste.
Ja.
Jeg kommer om 30 minutter. Jeg vil snakke med pressen.
Ja.
Takk.
Greit.
Hvor skal vi?
Du må snakke med reporterne.
Du så Toru Ohashi gjøre fæle ting, og noen skumle fyrer kom for å ta ham.
Men jeg så ikke det…
Det vet jeg!
Dette hadde aldri skjedd om du hadde tiet stille.
Keiichi, kom igjen.
Jeg er helten din, ikke sant?
Men jeg liker ikke å lyve.
Keiichi.
Den fyren er søppel. Han prøvde å overfalle søsteren din.
Slike folk burde ikke få leve.
Ikke sant?
Du vil være en helt, ikke sant?
-Jeg liker meg ikke. -Hva gjør du?
Pass på!
Hei!
Keiichi…
Keiichi?
Keiichi!
Unnskyld, Keiichi!
Kamons ulovlige industriavfallhistorie utvikler seg fort.
I dag, da politiet gravde etter bevis på søppelfyllingen,
ble et lik, antatt mannlig, funnet.
Politiet sier at på grunn av nedbryting er identiteten ubekreftet.
Dette etterforskes som likdumping.
Politiet jobber med å bekrefte identitet og dødsårsak.
De etterforsker også mulig innblanding
fra ansatte og gjengmedlemmer som ble arrestert
for ulovlig dumping for to dager siden.
Politiet vil høre fra arbeidere ved forbrenningsovnen
som opererer døgnet rundt, også utenfor fyllingens åpningstid,
og analysere kameraopptak for å lete etter mistenkelige individer
som kan ha gått inn eller ut av anlegget.
Fremover vil spørsmålet om de to sakene kan ha sammenheng…
Keiichi…
…snakker alltid om deg hjemme.
Ting som: "Yuu snakket til meg i dag.
Yuu spiste lunsj med meg."
Yuu meg her og Yuu meg der.
Fremover…
…må du forbli helten hans, ok?
Hvor skal du?
Vent.
Jeg vil også dra.
-Du kan ikke. -Hvorfor ikke?
Yuu…
Denne landsbyen trenger deg.
Du må redde flere folk.
Hva mener du?
Jeg er den
som ble reddet av deg, Misaki.
En liten stund…
…fortjener jeg også å være i live.
Du fikk meg til å føle det.
Beklager at jeg ikke kunne…
…gjøre deg lykkelig.
For en jævel.
Hva faen gjør du?
Denne landsbyen trenger deg ikke.
Misaki.
Det gjør vondt.
For sent.
Herr ordfører.
Ja?
Jeg kom for å snakke med deg.
Jeg har også noe å si.
Jeg hørte fra Kokichi tidligere.
Mobiltelefonen til Toru
inneholdt visst mange videoer og bilder.
Det inkluderer bilder av deg som utfører ulovlig dumping.
Jeg skjønner.
Det var også en video av Toru som overfalt Misaki.
Dere gjorde det.
Ja.
Greit.
Det spiller ingen rolle. Det var det jeg forventet.
Jeg har måttet ordne opp etter ham så mange ganger.
Den byrden er borte.
Det er det eneste beviset.
Jeg finner på en løgn.
Posisjon er det som betyr noe.
Om du faller, er det vanskelig å få tilbake plassen sin.
Du skjønner vel? Å være den skyldige.
Var det så lett med faren min?
Hvorfor sier du det?
Svar meg.
Din gamle far.
Det har jeg glemt.
Nei, jeg beklager.
Men jeg tenkte bare på landsbyen.
Landsbyen trenger ofringer.
Det er sånn den har overlevd.
Jeg er takk skyldig faren din.
Så nå,
skal vi ofre Misaki denne gangen?
Hun gjorde det helt alene.
Så sier vi det sånn.
Hva sier du? Jeg fikser resten.
Du og jeg kan gjenoppbygge landsbyen sammen.
Vel, Yuu?
Du er søppel.
Hæ?
Denne landsbyen fortjener å forsvinne.
OPPLEV KAMON
Yuu!
Tekst: Anniken Einan