Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Vi er så stolte af dig. - Tak.
Vi står over for den største flygtninge-
og fordrivelseskrise i vores tid.
Dette er ikke kun en talmæssig krise, det er en solidaritetskrise.
Jeg ved ikke, hvor mange flere der skal flygte eller dø,
før det internationale samfund vågner op.
Afsted.
Ingen sætter deres børns liv på spil, medmindre de er totalt desperate.
Vi har brug for et andet svar med en ny fortælling om håb.
LONDON, STORBRITANNIEN - 2021
Mit navn er Waad.
Jeg er en af de millioner af modige syrere, der kæmpede for frihed.
Mange af os blev dræbt. Millioner blev tvunget til at forlade Syrien.
Alle sammen af Assad og hans allierede.
Jeg blev flygtning på en dag som denne for fem år siden.
ALEPPO, SYRIEN - 2016
Dette er vores sidste minutter i Aleppo.
Det er ligesom et mareridt.
Her er det mit dejlige hus.
Ord kan ikke beskrive, hvad jeg føler nu.
Vi vil ikke... tvinges til at flygte fra vores by.
Jeg har denne plante.
Den skal vokse uden for Aleppo.
Det er stadig svært for mig at forstå, at vi overlevede det.
At filme var min måde at kæmpe tilbage på.
Jeg filmer for at beskytte mine minder,
for at bevare det hjem, jeg savner og for at redde dem, jeg mistede.
Nu må jeg finde en ny måde at fortsætte på
og fortælle historier... mine egne og andres.
AZRAQ-FLYGTNINGELEJR, JORDAN
- Går du i skole? Hvilken klasse? - Anden.
- Hvad med dig? - Fjerde.
Javel. Hvornår træner du?
Nogle gange stabler jeg puder så højt, så højt.
Jeg laver en baglæns salto fra dem, og jeg lander på fødderne sådan her.
Kan du lave en baglæns salto?
- Okay, hvad er der galt med din arm? - Den er brækket.
- Virkelig? - Han slog en kolbøtte i krydset.
Lavede du en salto og brækkede den?
Han gjorde sådan her, og da han rejste sig, havde han brækket armen.
- Gør det ondt nu? - Nej.
Du kunne tage hen til træner Asif, og træne der.
Du ville få en taekwondodragt. Man rykker op gennem bælterne.
Til sidst kan du få det sorte bælte.
Og du ville få det sorte bælte i taekwondo.
En. En. To. To. To. To. To.
Den første dag kom træner Asif og havde en taekwondomåtte med.
Jeg hilste på ham. Jeg hjalp ham med at lægge måtten,
og han sagde: "Du bliver verdensmester en dag,
hvis du dyrker taekwondo."
Så det sagde han, og nu er jeg på vej til at gøre, hvad han sagde.
WAEL SYRISK FLYGTNING
Hej, Ibrahim, hvor skal du hen?
I Azraq-lejren er jeg kendt som "Wael Taekwondo".
Min største drøm er at blive olympisk mester
og få en guldmedalje.
Jeg drømmer også om, at min familie kan leve behageligt,
og at jeg kan få bedre vilkår, det er det, jeg ønsker.
LONDON - STORBRITANNIEN
CYRILLE CAMEROUNSK FLYGTNING
Jeg begyndte på vægtløftning ved et tilfælde.
Jeg var i Cameroun, og jeg var omkring 14 år
og deltog i min fætters dåb.
Der så jeg et billede af faren, som var vægtløfter,
og jeg har gjort det siden da.
Første gang, jeg trådte ind i salen, virkede vægtskiverne ret store.
På billedet så vægtskiverne ret små ud,
så jeg flippede ud, da jeg kom derhen, og jeg ville...
Jeg ville bare gå ud igen.
Jeg arbejder som registreret mental sundhedsplejer
i et kommunalt sundhedsplejeteam.
Jeg valgte at læse til sygeplejer på grund af min personlige erfaring.
Som flygtning, du ved, gik jeg igennem meget svære tider.
Jeg ville støtte andre mennesker, støtte dem, så de kunne komme sig.
UNGDOMSSOMMER-OL, 2014
Et vindende smil, en vindende atlet.
Kimia Alizadeh Zenoorin står øverst op på podiet.
Meget fortjent guldmedalje til den unge dame.
KIMIA IRANSK FLYGTNING
Da jeg var syv år, begyndte jeg at dyrke taekwondo.
Der var en sal meget tæt på vores hus.
De havde kun taekwondo, så jeg havde ikke noget valg.
Jeg kan huske den første træning.
Jeg gemte mig på toilettet, indtil træningen var slut, og tog hjem igen.
Jeg er faktisk meget genert og kunne ikke lide at bruge kampsport.
Jeg ved ikke præcis hvorfor, men jeg kunne ikke lide taekwondo.
Men jeg tror, det var noget, jeg havde i blodet.
Det er mit hjemlands flag. Grønt, hvidt og rødt.
Min far lavede det til mig, lige efter jeg kom til Tyskland
for omkring to år siden.
Mit navn, og her står der "taekwondo" på koreansk.
OLYMPISKE LEGE, RIO 2016
Jeg var virkelig ung. Jeg vandt en bronzemedalje,
og det var den første OL-medalje, en iransk kvinde havde vundet.
Vidunderlige øjeblikke her, Kimia Alizadeh Zenoorin.
Hun får bronzemedalje, denne unge kvinde fra Iran.
Jeg kan huske hvert eneste sekund på scenen i Rio.
Det var, som om jeg havde to vinger, og jeg virkelig fløj.
TRÆNINGSLEJR FOR FLYGTNINGE - KENYA
ANJELINA SYDSUDANESISK FLYGTNING
Jeg er en flygtning. Jeg løber 1.500 meter-løbet.
Jeg arbejdede med samfundsudvikling og socialt arbejde.
Det elsker jeg allermest.
Jeg vil altid gerne lave noget med mennesker.
Jeg er mor til en søn.
Hans navn er Jayden Luise Monutore. En treårig flot dreng.
Jayden er et intelligent barn.
Han er meget snakkesalig.
Han er en meget aktiv dreng. Han vil gøre alt, hvad man gør.
Jeg forlod mit land og kom til Kenya.
Jeg boede hos min tante i en flygtningelejr i Kakuma.
Jeg var en af atleterne på det første olympiske flygtningehold.
Det her er min vest.
Jeg beholder den som et minde. Som et minde om OL 2016 i Rio.
Det var en god begyndelse for mig.
Da vi blev udvalgt,
vidste jeg ikke meget om konkurrencen eller måske løbet.
Alle rejste sig op og klappede ad os.
Al den stress, som jeg måske havde,
før jeg rejste til OL, forsvandt i mine tanker,
og kun følelsen af lykke og glæde fyldte mit sind.
Jeg drømmer ikke kun i søvne,
men også når jeg går, cykler, når jeg padler.
Jeg kan i nogle øjeblikke forestille mig,
at hr. Bach kommer med en seddel
hvor der står, "Saeid Fazloula, du har kvalificeret dig!"
SAEID IRANSK FLYGTNING
Min hjemby hedder Bandar-e Anzali.
Den er ligesom Venedig.
Vi har den største lagune i verden,
og vi har også den største sø, Det Kaspiske Hav.
Min far arbejder i havnen.
Da jeg var barn, tilbragte jeg altid tid med min far.
Og der var en kanoklub.
Jeg så en masse mennesker der og tænkte: "De padler, det er sjovt."
KARLSRUHE - TYSKLAND
I begyndelsen havde jeg problemer, fordi jeg ikke kunne svømme.
Jeg måtte lære at svømme.
Jeg gjorde en indsats, fordi jeg elskede kanosejlads fra starten.
Klar, parat, start.
Alexandre, 10,3.
Saeid, 9,9 med en 157, men det var tydeligvis en tyvstart.
Da jeg var 18, kvalificerede jeg mig til det iranske landshold.
Jeg gav alt, jeg gav virkelig alt.
Her er atleterne fra Den Islamiske Republik Iran.
På andenpladsen atleterne fra Iran i kajak fire.
Aleekskeyev og Dergunov på førstepladsen efter 500 meter.
Kasakhstans hold vinder guldmedaljen!
I mellemtiden reagerer de iranske atleter med stor glæde
over andenpladsen.
Jeg vandt en sølvmedalje, hvilket er meget værd.
Den er meget vigtig for mig. Det er Asian Games 2014.
Jeg kom til Tyskland, da jeg var 24.
Var jeg var begyndt at sejle i kano her som seksårig,
ville jeg være olympisk mester nu.
Der er 30-32 grader her. Det er for varmt.
Det er som en sauna her, der er også damp og fugtighed.
Nå ja. Hun siger: "Drik masser af vand."
Ja, fra i dag begynder jeg at drikke masser af vand.
Jeg har ikke set min far i seks år.
Min mor siger altid til mig, at Gud ser alt.
Hvis en dør lukkes, åbnes en anden.
Jeg kan kun sige, at de også beder for mig hele tiden,
og de håber at jeg kommer med til OL.
Hvad ville du sige til at blive udvalgt flygtningeholdet i Tokyo?
Følelsen ville være ubeskrivelig,
fordi det ville være noget helt specielt.
Følelsen af OL...
Jeg har virkelig trænet hårdt, ofret en masse,
så jeg kan få en chance til.
Nogle gange har jeg lyst til at give op,
fordi jeg er træt af at kæmpe med alting.
Men nu, OL... Det er det store lys i mit liv.
Og jeg vil vise lyset, vise solskinnet
i mit liv til iranerne, til alle flygtninge i hele verden.
Det ville være en ære at få lov til at repræsentere
alle de underprivilegerede mennesker i verden.
Vi er nødt til at vise, at flygtninge også kan være atleter,
der kan konkurrere på det højeste niveau.
Det ville betyde, jeg repræsenterede flygtninge fra hele verden,
ikke kun syrere, alle flygtninge.
Jeg ville kunne give dem en stemme og fortælle, hvad de har været igennem.
I dag ved I, at vi skal bekendtgøre for de 56 legatmodtagere,
om de er udtaget til OL-flygtningeholder eller ej.
- Hej, Kimia. - Hej.
- Hvordan går det? - Fint, tak! Hvad med dig?
Godt, tak. God dag.
- Hej, Gonzalo. - Hej. Hej, Saeid.
- Hej, Anna. - Hvordan har du det?
- Nervøs. - Er du nervøs?
Ja, det er jeg.
Kriterierne for udvælgelse
er de samme som for at deltage i programmet.
Man skal have flygtningestatus og være en atlet på eliteniveau.
Der kommer mange mennesker ind.
- Ja, det er mine holdkammerater. - Goddag, goddag, alle sammen.
Vi er meget glade for at kunne meddele, at dit navn er på listen.
I dit tilfælde er det en fornøjelse at sige, at du er på listen,
der i morgen bliver sendt til IOC's bestyrelse.
Du godeste.
Navnene er James, Paulo,
Rose og Anjelina.
Og baseret hovedsageligt på de sportslige kriterier
må jeg desværre meddele, at du ikke er med på listen
der bliver fremlagt.
Vi vil bare sige... Det er kun begyndelsen, du er meget ung.
Du kan stadig ansøge igen.
Hvis du vil fortsætte din sportskarriere,
ser vi frem til at modtage din ansøgning.
Tag den her på, lad det ikke slutte sådan.
- Han er lidt oprevet. - Det er normalt, jeg forstår det.
- Vi forstår det. - Det var hans drøm.
- Han arbejdede hårdt. - Det kan det stadig ske.
Han er den yngste af legatmodtagerne, ikke?
Det er kun begyndelsen.
Wael, jeg undskyldte på dine vegne, da du prøvede at gå.
Jeg fortalte dem, at du er meget ked af det.
De sagde, du er meget ung, og at det kun er begyndelsen.
Bliv ved med at fortsætte, bliv ved med at drømme.
Så tales vi ved.
Tak skal du have.
Wael, kom her.
Vær sød at lade mig være. Jeg vil bare gerne gå lidt, tak.
Jeg er glad, men ikke lykkelig. Vi forventede at være et større hold.
Min eneste anmodning er, at I tænker på dem, der blev udeladt.
Og nu er det mit privilegium at bekendtgøre atleterne
på IOC's olympiske flygtningehold i Tokyo 2020:
Cyrille Tchatchet II,
Dorian Keletela, Alaa Maso,
Saeid Fazloula,
Yusra Mardini, Jamal Abdelmaji.
Hvordan har du det, mand?
- Jeg kan ikke beskrive det. - Ja, mand.
Alle kan repræsentere et land, hvis de er gode nok.
Ikke alle kan repræsentere noget større end det.
Sanda Aldass, Ahmad Alikaj, Muna Dahouk.
Så er det officielt, jeg skal med til Tokyo!
Ja, det er fantastisk!
Rose Lokonyen, James Nyang, Anjelina Nadai,
Paulo Amotun.
Ja, så jeg er vægtløfter!
Aram Mahmoud, Wessam Salamana, Eldric Sella.
Vi er nødt til at fejre det ordentligt, okay?
Masomah Ali Zada,
Badreddin Wais, Javad Mahjoub,
Wael Shueb, Hamoon Derafshipour, Tachlowini Gabriyesos.
Luna Solomon.
Kimia Alizadeh.
Abdullah Sediqi, Popole Misenga,
Nigara Shaheen, Aker Al-Obaidi.
Så tillykke til jer alle sammen.
Du er IOC's olympiske flygtningehold i Tokyo 2020.
I møder hinanden som team for første gang i Doha,
så I kan lave lidt teambuilding.
11 DAGE TIL ÅBNINGSCEREMONIEN
Når jeg ser antallet af kulturer,
personligheder, sportsgrene, oprindelser, historier...
Det er utroligt.
Og jeres deltagelse er mere end bare jeres konkurrence.
I er en del af et team, af et større projekt.
Så vi skal prøve at lære hinanden at kende.
Det er meget vigtigt. Meget, meget vigtigt.
Hele min familie bor i Cameroun. Jeg har fem søskende.
En typisk afrikansk familie. Ikke rigtig interesseret i at dyrke sport.
Jeg var heldig. Min mor guidede mig.
Hun fik mig ind i træningscentret, så det var en støtte.
- Jeg så dig ikke. - Mener du det?
Det var godt. Godt træk.
Og landingen er god.
Træningscenteret er ikke kun et miljø, hvor man udøver sport.
Det er også et socialt miljø.
Vi træner ikke kun vægtløftning,
vi fører også en masse samtaler, og driller hinanden lidt.
Det betyder meget for mig.
Hvilket år begyndte du på vægtløftning? Ved du det?
2010. Jeg boede stadig i det vestlige af Cameroun på en gård.
Vi bruger ikke maskiner til at grave.
- Bare en spade og en hakke? - Ja.
Sådan fik jeg hårde håndflader, før jeg begyndte på det her.
Jeg får sjældent vabler.
Men, Cyrille, har du videoer fra dengang, du dyrkede vægtløftning?
Der er en, hvor jeg løfter 180 på YouTube.
Da du var en lille fyr? Da du var så stor?
Da du vejede 85?
Jeg vejede faktisk 81 kilo der.
Kom så.
Det er imponerende.
Kan du fortælle os, hvordan du kom til Storbritannien?
Så jeg kom til Storbritannien i 2014 til Commonwealth Games.
Så efter min konkurrence ved Commonwealth Games,
forlod jeg Commonwealth Games-landsbyen.
Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle hen.
Jeg ville bare væk fra mit hold.
Af nogle grunde, som jeg egentlig ikke har lyst til at dele.
Der skete noget, der fik mig til forlade holdet
og ikke vende tilbage til Cameroun.
Så i sidste ende rejste jeg, indtil jeg kom til Brighton.
- Føler du presset nu? - Ja, jeg har det fint.
Jeg har boet her i syv år, Jeg gik på universitetet her.
Da jeg forlod Cameroun, var jeg stadig en teenager.
Da jeg var 19 år gammel, var jeg mindre udholdende.
Jeg havde en depression og opsøgte min læge,
og han ordinerede noget antidepressiv medicin.
Min læge var meget åben og afslappet, ret uformel,
så vi plejede at føre ret gode samtaler.
Da jeg fik asyl i 2016, følte jeg, at jeg kunne...
Jeg var nødt til at gøre noget for at give tilbage til mit samfund.
Jeg kommer fra et konfliktområde. Jeg har mistet familiemedlemmer.
Men jeg kæmpede for at være et godt menneske.
Jeg ville kæmpe for mit samfund,
så vi har mulighed for at ændre vores liv.
Vi har mulighed for at ændre andres liv.
Da jeg voksede op og så, at der ikke var nogen, jeg kunne stole på,
sagde jeg, at jeg måtte tage ansvaret for mig selv.
Jeg har været adskilt fra mine forældre i 19 år.
Det var hårdt at se, hvor meget forældre kan elske deres barn.
Det havde jeg ikke oplevet.
Da Jayden var et år gammel,
sendte jeg ham til Kakuma-lejren for at bo hos min tante.
Jeg ville så gerne være med på holdet,
fordi jeg vidste, at nu havde jeg nogen, der var afhængig af mig.
Derfor ofrede jeg så meget for at sende ham tilbage til Kakuma
og fokuserede på træningen for at komme med på holdet.
Jeg vidste, at jeg måtte opsøge chancer,
flere muligheder for måske at finde et godt grundlag til ham.
Han er den person, der driver mig til at arbejde ekstra hårdt.
Når I vinder, eller I ikke vinder,
vil hele verden, også jeres slægtninge
i jeres land se jer... En person, der er blevet fordrevet.
De kan lære noget af dig.
Hvorfor? Fordi I er stærke mennesker.
Hej, jeg hedder Davoud. Jeg bor i London og træner Kimia.
Undskyld, du bliver måske flov, men det var hendes fødselsdag, og...
Tillykke med fødselsdagen, kære Kimia Tillykke med fødselsdagen
Den er covid-venlig.
Du kan trække den ned, hvis du vil, og puste.
- Først vil jeg ønske noget. - Netop, ønsk dig noget.
Alt det bedste for vores hold. Og olympisk guld.
Irans eneste kvindelige OL-medaljevinder
har meddelt, at hun har forladt landet for evigt.
En af Irans bedste OL-atleter er hoppet af.
Kimia Alizadeh er en taekwondo-kæmper,
der vandt bronze ved legene i Rio i 2016
og leverede en sønderlemmende kritik af sit lands regering.
Det fremgår ikke af hendes post, hvor hun er nu.
Jeg var nødt til at gøre alt, hvad regeringen og systemet ønskede.
Jeg skulle tage til politiske møder og sige alt, hvad de ville have.
Jeg skulle sige: "Kvinder og mænd er lige i Iran."
Det kunne jeg ikke, for jeg ved, at det ikke er sandt,
og at de lyver, så jeg besluttede at stoppe det.
Hej, undertrykte mennesker i Iran. Farvel, ædle mennesker i Iran.
Hvor godt kender I mig?
Kun som I har set mig i konkurrencer?
I fjernsynet? Eller sammen med embedsmænd?
De skjulte mine medaljer med den obligatoriske hijab
og tilskrev dem til deres eget lederskab.
Jeg var ikke vigtig for dem. Ingen af os er vigtige for dem.
Vi er redskaber.
I jeres patriarkalske og anti-kvindelige sind,
har I altid troet, at Kimia er en kvinde uden tunge.
Denne beslutning er sværere end at vinde olympisk guld.
Men uanset, hvor jeg er, vil jeg forblive et barn af Iran.
Jeg vil læne mig op ad jeres opmuntring og ønsker intet andet
andet end jeres tillid på den svære vej, jeg har valgt.
Covid-testen. Den bliver afgørende.
Vi håber, at alle er negative på grund af covid-testen,
men også på grund af jeres flygtningestatus.
Det gør alting mere indviklet, hvad angår det at krydse grænser,
komme igennem tolden og så videre.
I 2015,
var der kvalifikationerne til de olympiske lege i Rio.
Vi var i Milano.
Jeg tog hen for at besøge katedralen. Jeg gik også indenfor.
Vi havde en sikkerhedsvagt med os,
der sørgede for, at vi ikke drak alkohol, spiste svinekød,
talte med andre landes atleter eller var sammen med lokale piger.
Og da jeg kom tilbage i Iran, blev det hele lidt usikkert.
Jeg blev også sat i fængsel i et par dage.
Han havde åbenbart taget et par billeder af mig
og hævdede senere, at jeg var gået i kirke,
og at jeg havde skiftet religion.
At skifte religion medfører en tung straf, faktisk dødsstraf.
De vidste, at jeg ikke havde skiftet religion,
fordi jeg blev ved med at sige, at jeg var muslim.
Men jeg er en voksen mand, og jeg kan gøre, hvad jeg vil.
Men presset var for stort og for intenst.
Jeg blev virkelig bange for, at mit liv var i fare.
Så jeg kom frem til den konklusion, at jeg ikke længere havde noget valg.
Og jeg måtte flygte til fods.
Jeg er på det samme sted!
Du svømmer faktisk baglæns.
Hold da op! Jeg tror aldrig, jeg lærer at svømme, aldrig.
Gutter, hvad skal I lave resten af dagen?
Sikkert 20 minutter, eller hvor lang tid det nu tager her, og så...
- Hvad er klokken? - Vi skal pakke.
Jeg har problemer, mand.
Og så på flyet, ja. Glæder du dig til at træne?
NI DAGE TIL ÅBNINGSCEREMONIEN
- Hej. - Hej, hvordan går det? Godt?
Jeg tog ikke min kuffert med ned. Jeg har kun hørt rygter.
Nej. En lille ændring i planerne.
Hvis du kan gå tilbage til dit værelse, så ringer vi,
men vi skal nok forklare.
Så jeg tager ikke mine kufferter med ned? Perfekt.
- Ja, vi ringer til dit værelse, okay? - Okay, fint.
På vej ned fortalte de os, at flyvetiden er blevet ændret.
Jeg har lige talt med nogen.
Jeg tror, de giver os besked om lidt om, hvad der sker.
- Tag ikke dine kufferter med ned nu. - Men vi skal stadig af sted, ikke?
Vi er ikke helt sikre på, hvad der sker,
men vi er sikre på, at vi ikke tager til Japan i aften.
En fra holdet er testet positiv for covid. Kun én,
men det har enorme konsekvenser for hele OL,
og disse atleter bliver knust.
Er der nogen mulighed for, at de end ikke kan rejse senere?
Ja, der er en stor mulighed for det, en meget stor mulighed.
Du godeste.
Vi er alle en lille smule i chok, ikke?
Ventetiden var for hård for mig.
Vente, vente, vente, og nu har vi et positivt holdmedlem,
og man ved ikke, om ens drøm går i opfyldelse.
Hvis du bare kan skaffe stangen og platformen,
så kan vi træne derude. Der er i orden.
Og på fem dage lærer du måske også at svømme.
Der er en bedre pool,
så måske kan jeg lige så godt begynde at svømme.
Der er ingen vægtløftningsplatform, ingen stang.
Der er vand, men ingen kano.
Bed dem om at skaffe en båd til dig.
FEM DAGE TIL ÅBNINGSCEREMONIEN
Hvad vil du gøre nu?
Jeg skal til min første padle-træning nu.
- Efter hvor mange dage? - Efter fem dage.
Efter fem dage uden at padle... Nu skal jeg endelig ud at padle.
Jeg kan træne, men jeg har smerter.
Jeg har smerter her, fordi jeg ikke har en fodstøtte.
Du kan se her. De burde sidde fast i båden, men det er varmt.
Ja. Så de sidder ikke fast.
Alting er anderledes her.
Du ved, jeg er ikke en turist. Jeg vil virkelig gerne med til OL.
Jeg vil ikke tage til Tokyo som turist.
Saeid, det er kun et øjeblik.
Det er altid sådan her. Vi har det aldrig nemt.
Husk det. Husk det hele.
Vi har aldrig haft det nemt, men det er snart overstået.
Beklager.
At forlade Syrien var meget svært for mig at acceptere.
Hvordan var dine følelser angående din egen rejse?
Ja, når jeg tænker på det, bliver jeg straks følelsesladet.
Jeg kan ikke forstå det, jeg er vred over, hvorfor det skete.
Jeg sov 2,5 dage i bjergene,
gik om natten, fordi vi ikke kunne gå om dagen længere.
Det var for farligt. Hæren kan bare skyde en.
I 1999... På det tidspunkt var jeg meget ung,
da krigen udbrød, vidste jeg ikke rigtig, hvad der skete,
for jeg kunne kun høre våbnene, lyden af bomber.
Jeg fandt ikke ud af det, for mine forældre sagde:
"Skynd dig, vi skal flygte."
Jeg kunne end ikke spørge dem, hvad der skete på grund af frygten.
Vi var i Homs. Vi tog ud på landet omkring Homs
og blev der i en måned, og flyttede fra sted til sted.
Hvis vi hørte, at et område var sikkert, tog vi omgående derhen.
Vi ankom til den jordanske grænse og blev der i 15 dage.
Der var kontrolposter.
Da jeg ankom til Brighton, var jeg hjemløs i omkring to måneder.
Så jeg boede på strandpromenaden lige ved siden af broen, så...
Det blev meget svært,
og jeg blev meget nedtrykt og fik selvmordstanker.
Jeg kan huske, at jeg gik hen til... ligesom en klippe.
Da jeg kom hen til klippen, så jeg Samaritanernes skilt.
"Hvis du føler dig nedtrykt, eller hvis du føler...
Hvis du vil afslutte dit liv, så ring til dette nummer."
Jeg ringede til nummeret. Kort efter kom der to politibiler.
Det hindrede mig i at gøre det.
Så nåede vi endelig til den tyrkiske grænse.
Der så jeg...
Det var noget, jeg vil huske resten af mit liv.
Der var en dal, hvor der kun var redningsveste.
Så mange mennesker, tusindvis af mennesker.
Min tante, hun formåede at tage nogle af børnene med
til flygtningelejren, hvor hun mente, der måske var sikkert.
Jeg var et af børnene.
Det var hårdt at forlade mine forældre.
Det var min chance for mig at finde et sikkert sted,
men så tænkte jeg, at de måske ville følge efter mig.
Det var FN's køretøj, der bragte mad til Sydsudan,
som vi brugte til at komme til Kakuma.
Da vi sad inde i lastbilen, græd vi alle sammen.
Vi havde det, som om vi skulle dø.
Da vi først ankom, var lejren ikke, som jeg havde forestillet mig.
Da jeg så den i det fjerne og så alt det jern,
sagde jeg til mig selv: "Nu er det slut, vi er fortabt!"
Jeg har været her i lejren siden 2014, omkring otte år nu.
Området var meget goldt.
Vi prøvede at plante noget grønt og træer.
Dette er min bolig. Der, hvor jeg bor.
Jeg har tilbragt mange år her.
De sagde, at jeg blev anholdt for overtrædelse af immigrationsloven.
Så fortalte jeg advokaten lidt om min baggrund,
og han rådede mig til at søge asyl.
Jeg blev anbragt i fængsel i cirka en måned.
Så da jeg blev løsladt fra fængslet,
blev jeg overført til Birmingham, hvor jeg startede helt forfra.
Så måtte vi sove på gaden i Mytilini i tre dage.
Vi blev banket af politiet flere gange.
Og i Østrig blev vi tilbageholdt en hel nat.
Det var min rejse fra Iran til Tyskland.
Hver gang nogen fik oplysninger om mine forældre,
var det oftest negative ting.
Jeg græd hele tiden, indtil jeg en dag sagde til mig selv:
"Hvor længe skal jeg græde?"
Jeg ville vide, om de var i sikkerhed og var raske...
Og om de også tænker på mig.
Det er det vigtigste.
FIRE DAGE TIL ÅBNINGSCEREMONIEN
Jeg blev ringet op af min fætter, og han sagde, at mine forældre
var på vej fra Sydsudan til Kakuma-flygtningelejren.
Jeg var ikke glad, for jeg ved, at det ikke var ufarligt på vejen.
Indtil jeg ser dem ansigt til ansigt...
Først da vil jeg tro på det og kunne være lykkelig.
Nu skal jeg fokusere på min træning, så jeg kan konkurrere.
Selvom jeg prøver at skubbe det væk i mine tanker, kommer det tilbage.
Okay, har du set, hvad der lige er blevet skrevet på i WhatsApp-gruppen?
"Kære alle, vi håber, I har haft en god dag og har det godt."
"Nyheden om de negative tests i dag var en god måde at starte dagen på."
"EOR-teamet gennemførte en undersøgelse
og konkluderede, at ingen af EOR's medlemmer
kan betragtes som nære kontakter."
I morgen. Er det sandt?
Det er godt nyt, Gonzalo. Meget gode nyheder.
- Wow. - Ja, var det det, du vil have?
Ja. Det er en rigtig god nyhed.
Ja.
EN DAG TIL ÅBNINGSCEREMONIEN
- Hej. - Hej.
Vil du dele en hemmelighed med os?
Jeg er lige kommet tilbage fra det olympiske stadion.
Vi holdt nogle prøver der til ceremonien i morgen.
Det er en ganske særlig rolle.
Han er min træner. Ja, min træner.
- Hej. - Hej.
Jeg har kun internet på mit værelse.
Da du ringede til mig, løb jeg straks hen til Sheila.
Jeg synes, den er for lille.
Vend dig om.
- Perfekt? - Nej, den bølger.
- Er den god? - Nej, den er rynket.
Der er bølger her.
For bred i skuldrene.
Jeg forlader jer. Jeg henter en oplader.
ÅBNINGSCEREMONIEN
Grækenland.
- Vi er så stolte af dig. - Tak.
Det olympiske flygtningehold.
Island.
Mine damer og herrer, atleterne.
Mine damer og herrer, det olympiske flag.
De seks olympiere, der bærer flaget, repræsenterer alle atleter,
der har tjent som vigtige arbejdere i deres samfund under covid-19.
Som repræsentant for det olympiske flygtningehold, Cyrille Tchatchet.
Cyrille Tchatchet.
Ahmad Badreddin Wais, olympisk deltager for første gang,
og han er en af 29 flygtningeatleter.
Den 24-årige, der søgte asyl i Trinidad og Tobago i 2018,
har holdt liv i sin boksedrøm.
Femte heat ud af ti heats i 50 Freestyle.
Sanda Aldass i hvidt
repræsenterer den olympiske flygtningekomité
efter at være flygtet til Holland fra Syrien.
Jeg er begejstret, for jeg har ikke konkurreret internationalt i syv år.
Vi skal huske, at disse fyre har konkurreret,
de har trænet... De har en lille fordel.
Vi har ventet på dette i mange år,
og det blev udskudt sidste år, så jeg glæder mig meget.
Mit største håb er at slå min personlige rekord.
Men en placering i top ti ville være godt.
Og her har vi den første kamp, den, du allerede taler om...
Kimia Alizadeh Zenoorin.
Hun er 23 år gammel, kæmpede for Iran i Rio og vandt en bronze
i klassen under 57 kilo, det er den, hun konkurrerer i her.
Og tænk engang, hun skal møde en iransk Taekwondo-kæmper,
Nahid Kiani Chandeh.
Det bliver interessant at se, hvordan de to tackler hinanden.
Nahid er min bedste ven, og hun var min holdkammerat.
Og jeg var sammen med hende i lang tid på landsholdet i Iran.
Mahroo var min træner, da jeg begyndte på taekwondo.
Jeg begyndte med hende.
Hun var min træner, da jeg vandt bronze i Rio.
Hun træner Nahid nu. Det er utroligt.
Jeg forlod mit land og kom hertil,
jeg trænede efter en masse op- og nedture i mit liv,
og nu skal jeg kæmpe med min ven!
KVALIFIKATIONSRUNDE
Spark til hovedet. Tre point. Og de går Kimias vej.
Og der udligner hun med et spark.
Kimia, gå derind uden frygt, okay?
Tøm dit sind. Du går derind for at kæmpe.
Kæmp. To point mere eller mindre gør ingen forskel.
Når jeg er til konkurrencer, glemmer jeg fortiden,
fordi jeg ikke vil være påvirket af følelser i mine konkurrencer.
Men ærligt talt følte jeg mange ting, fordi jeg kæmpede mod mit land.
Det er en kvalifikationskamp.
Det betyder, at resultatet nu er...
Alizadeh Zenoorin, syv. Kiani Chandeh, fire.
Kiani Chandeh er fire point bagud med 75 sekunder tilbage.
Kiani Chandeh har brug for at score, score mange point.
Vinderen i blåt repræsenterer det olympiske flygtningehold...
Kimia Alizadeh Zenoorin.
Hvad hviskede du til Nahid, da du vandt?
Jeg sagde til hende: "Spil ikke deres spil. Lad dem ikke udnytte dig."
Og du krammede også Mahroo, ikke?
Jeg krammede ikke kun min eks-træner.
Jeg krammede min træner, mit land og alt, hvad jeg savner.
- Tillykke. - Tak.
Lad os gå, Cyrille. Gå til den. Kom nu, Cyrille.
Kom så, makker. Lad os se det.
CYRILLE, OLYMPIER
- Kom så! - Kom nu!
Du godeste. Nu er jeg nervøs.
- Han ser virkelig tændt ud. - Kom nu, Cyrille!
- Kom så, knægt! - Kom så, Cyrille.
Han gør det mod os igen.
- Det er for meget. Han er okay. - Første løft, han er ikke kalibreret.
Slap nu af. Det er et stort træk. Kontroller dit greb.
Det er okay, du har tid.
Direkte efter klampen mod Nahid
så jeg formanden for Irans taekwondo-forbund,
og han sagde: "Det iranske folk vil aldrig glemme, at du klokkede i det."
Jeg kunne ikke tro, at han sagde noget lignende.
Han sagde: "Du stillede dig op foran dit land og kæmpede imod det."
Og jeg var virkelig chokeret.
Jeg rystede og gik ud på toilettet og kastede op i en time.
Men fortid er fortid, og jeg skal koncentrere mig om den næste kamp.
Jade Jones, hun forsøger at blive den første taekwondo-kæmper
til at vinde tre olympiske guldmedaljer i træk.
OTTENDEDELSFINALEN
Det handler om en plads i kvartfinalen.
Jeg havde ikke tid nok efter første kamp til at blive klar og restituere.
Og det er Alizadeh Zenoorin, der får scoret de første point.
Alt afhænger af denne tominutters omgang for den dobbelte OL-mester,
der søger sit tredje guld,
og for Alizadeh Zenoorin, der ønsker at opgradere fra bronze.
Og den står 10-10. Det er Alizadeh Zonoorin.
Nu, med kun 22 sekunder tilbage, fører Zenoorin igen.
Jones er på randen af eliminering.
Jade Jones er på vej ud.
Den britiske lejr kan ikke tro det. Der er ikke noget, hun kan gøre.
Sikken overraskelse.
Alizadeh Zenoorin fra flygtningeholdet
har besejret Jade Jones, den dobbelte olympiske mester.
Der var den.
Du er olympier nu, officielt. Godt gået. Godt gået. Super stolt.
Har du en til i dig? Har du lyst til det?
TOTAL: 345 KILO, EOR, CYRILLE TCHATCHET II, 2. FORSØG, 190 KILO
- Hvordan har du det, Saeid? - Godt.
En lille smule nervøs, men det er helt normalt.
Jeg har brug for en lille smule adrenalin.
Positivt adrenalin.
- Er det rart at have din båd igen? - Ja, endelig har jeg min båd.
Befolkningen i Iran er under et stort pres.
Min familie er efter at have mistet mig blevet indkaldt
af politiet og efterretningstjenesten.
Vi har talt om det, og selvfølgelig er mine forældres liv vigtigt,
men hvis jeg kan få mit lands befolkning
til at hæve deres stemmer på en international platform,
så vil jeg gøre det.
Og nu til det femte og sidste heat i mændenes K1 1.000.
I bane tre fra det olympiske flygtningehold, Saeid Fazloula.
Og der er han Fazloula. Det er altså femte heat.
Det 12. løb i dagens program i mændenes single kajak.
Vi er i gang med det sidste heat.
Rigtig god start hernede i bane fem.
Sensationel start af Schopf, hvad?
Vi har også kineseren, Zhang Dong, som begynder at røre på sig.
De arbejder måske lidt hårdere, end de har lyst til,
for det her bliver tæt.
De første to går videre. Det bliver Tyskland
og Varga fra Ungarn i den fjerneste ende.
Det er de to, der går direkte videre til semifinalen i morgen.
Fazloula, Ali Mrabet fra Tunesien.
De skal prøve igen i anden omgang.
- Hvordan går det? - Ja.
Det var også fantastisk. Du skal ikke være hård ved dig selv.
Det var et hårdt løb, tro mig.
Saeid, ingen af disse fyre, der er her,
har været igennem det, du har gennemgået, så det er lige meget.
Kom videre, Saeid. Driv ikke dig selv til vanvid.
Det er svært, men jeg er glad.
Jeg kvalificerede mig til kvartfinalen, og det er fremskridt.
KVARTFINALEN
Kina i blåt.
Jeg kender den kinesiske pige.
Jeg så hendes kampe med min træner, og vi har en plan for hende.
Det olympiske flygtningehold er repræsenteret af atleten i rødt.
Hvis hun skulle vinde en medalje,
ville hun være den første flygtning til at vinde en olympisk medalje.
Der er et godt skud fra Zhou Lijun. Hendes første føring hidtil.
Går hun videre til semifinalen? En historisk chance for kæmperen i rødt.
Der er et spark mod hovedet af Kimia fra flygtningeholdet.
De sidste ti sekunder. Et godt slag fra kineseren.
God dækning der af Kimia Alizadeh Zenoorin.
Åh, så tæt på. Det her bliver uafgjort.
Nej, det gør ikke, og det slutter 9-8.
Kimia Alizadeh Zenoorin fra det olympiske flygtningehold... Utroligt.
Olympiske drømme går i opfyldelse, og hun er nu i semifinalen.
Utroligt. Zhou Lijun kan næsten ikke tro på det.
Og vinderen, der repræsenterer det olympiske flygtningehold,
Kimia Alizadeh Zenoorin.
Det var en virkelig tæt kamp og den sværeste, jeg kæmpede.
Men nu er jeg i semifinalen.
Fantastisk finish.
- Hvordan har du det? - Tilfreds efter kampen.
Held og lykke med den næste.
Cyrille Tchatchet II, det olympiske flygtningehold, 3. forsøg, 160 kilo.
Stor indsats. Kontrol.
Du klarer den, Cyrille. Kontrol.
Vær stærk, Cyrille. Kom nu.
Åh, mand!
- Han har tid. Han har ti minutter. - Kig på positionen.
- For langt væk fra ham. - Seriøst.
Du er på tavlen. Presset er på ham nu.
Bare slap af.
Godt. Tag dig lidt tid.
Bare fokuser på, hvad du gør om lidt.
ANJELINA, OLYMPIER
Jeg fik nyheden om, at min familie var ankommet sikkert til lejren.
Jeg ville ønske, at jeg kunne møde dem ansigt til ansigt
og se, hvordan ser de ud.
Jeg ønsker at konkurrere og mødes med mine forældre i lejren.
Jeg tror på, at der vil være så mange, der ser det.
Især i flygtningelejren,
fordi mange af dem vidste, at jeg kom for at deltage.
Så jeg tror, at de fleste af mine venner, min familie
og alle andre vil ønske at se mig deltage.
Det inspirerer så mange mennesker.
Og vi er i vandet til kvindernes 100 meter butterfly.
Bane nummer tre, Yusra Mardini. Hun er fanebærer for flygtningeholdet.
Så tre går videre i første og andet heat, de hurtigste i feltet.
Men hold øje med medlemmet af det olympiske flygtningehold i billedet.
Han er fra Den Demokratiske Republik Congo, men bor nu i Portugal.
Brændende varmt her midt på dagen.
Ren start og en god en for Keletela
i midten af billedet... Han løber strålende der.
Flygtningeholdet tager løbet. Maganga blev nummer to, Mwimba nummer tre.
10.33, sikken fantastisk historie og sikke en fantastisk rejse.
Vi har set en hel del af atleterne det olympiske flygtningehold
komme til korte, når de har fået deres olympiske debut.
Han er en kolossal mand, kraftigt bygget, har slået sig ned i Portugal.
Han er på vej til endnu en olympisk optræden.
Det er tid til OL-semifinalen.
En plads i den olympiske finale står på spil. Yderst dramatisk.
Efter hver kamp føler jeg mig mere selvsikker,
og jeg kan mærke kraften i hele min krop.
Jeg vinder.
Jeg er her for at indfri mit største mål: Guldmedaljen.
Et chop-kick-forsøg af Minina, og det er et godt modangreb nedefra.
Hovedstødet kommer indefra, Manina mener alvor.
Jeg er så træt. Jeg kan mærke en smerte i min hånd og min ankel,
men hvis jeg slår russeren, får jeg med garanti sølv
og kommer et skridt tættere på guldet, mit største mål.
Der er et godt spark igen der af Tatiana Minina.
Kimia fra det olympiske flygtningehold, den 23-årige i rødt.
Kan hun muligvis finde en vej til OL-finalen?
Strålende af Tatiana Minina.
Hun har givet alt, de sidste 20 sekunder.
Hun hopper af glæde og springer ind i finalen, Tatiana Minina.
Repræsentanten fra den russiske olympiske komite...
Kimia Alizadeh Zenoorin, får lov til at kæmpe igen,
og det bliver i dag, hvor hun går efter en mulighed i opsamlingen.
Jeg gjorde ærlig talt alt, hvad jeg kunne.
Det kom ud af min kontrol, ud af mine hænder.
Måske var det meningen. Jeg bør måske lære af det og bruge det.
Jeg har ikke tid til at have ondt af mig selv, jeg tabte guldmedaljen,
men jeg har stadig en chance for at få bronze.
Det er tid til andet heat i kvindernes 1.500 meter.
Lohalith fra det olympiske flygtningehold,
og med nummer ti, den amerikanske mester fra USA.
Sifan Hassan falder langt tilbage i feltet...
Selvom jeg virkelig savner mit hjem, skal jeg nå min destination.
Frem for alt savner jeg min søn.
Jeg savner ham, men jeg kan tale med ham og ved, at han har det godt.
Så nu har jeg virkelig brug for at være sammen med ham.
Lohalith fra det olympiske flygtningehold...
Min drøm er at have et hjem til mig og Jayden.
Et hjem, hvor jeg også har mine forældre.
- Hej. - Hvordan var det?
Det var rart. Godt arbejde.
Hvad bliver det næste for dig, Anjelina?
At tage hjem og mødes med min familie.
Det er det eneste, jeg glæder mig til.
Et minut til start.
Tredje og sidste kvartfinale i mændenes K1 1.000.
Og her er Saeid Fazloula.
På startlinjen ved OL i Tokyo var alle mine tanker hos min familie.
Regimets nyhedsbureauer havde skrevet om mig igen,
at jeg var en forræder mod mit land.
Mine forældre blev meget kede af det.
Af den grund tænkte jeg kun på dem ved startlinjen.
Jeg lukkede og åbnede øjnene
og lagde alt, hvad jeg havde i mig, i det løb.
Frankrig, Australien, Norge og under det olympiske flag, Saeid Fazloula.
Og kun to af disse atleter går videre til semifinalerne.
Hvis de slipper væk.
Fazloula med sin omvendte kasket derovre i bane tre.
Og rimelig lige start. De har allerede sejlet en gang i dag.
Jeg siger altid, at 1.000 meter
er 750 meter håb og 250 meter sandhed.
Australieren har været den mest aggressive tidligt i løbet.
Kan han hænge i?
Det er også australieren, der fører. To går videre.
Etienne Hubert begynder nu at få stævnen højere op af vandet.
Australien efterfulgt af Frankrig. De to går videre til semifinalen.
Øverst i billedet, Saeid Fazloula.
Flygtningeholdet på fjerdepladsen.
Det er første gang, at vi har en flygtning,
der deltager i en kanosprint og slutter...
I kvartfinalen fik jeg en rigtig god start,
og afstanden op til tredjepladsen var 15 eller 20 meter, tror jeg.
Og ved målstregen var afstanden fem meter, tror jeg,
kun halvandet sekund. Jeg lavede en rigtig god afslutning.
Jeg blev nummer fire igen, og jeg er stadig glad for, at jeg gjorde det.
Mange tak skal du have. Jeg klarede det, bror.
- Et stærkt løb, Saeid. - Mere var ikke muligt.
Jeg er stolt af dig. Du gjorde det godt.
Jeg gav virkelig alt indtil det sidste.
Jeg klarede det og lavede to fantastiske løb.
Du ved, fra i morgen, vågner jeg op som en olympier,
og ja, det er jeg meget glad for.
Jeg er nødt til at gå.
Jeg var hurtigere end Iran. Ja, det var jeg.
Meget glad.
Jeg er meget glad på min iranske families vegne, du ved? De sagde...
De sagde i Iran... "Saeid er ikke god. Vores atlet er meget god."
Jeg sagde ikke noget til min familie. Min familie blev bare derhjemme
og så i avisen: "Saeid er ikke god, Saeid er dårlig."
Nu er jeg god.
KAMPEN OM BRONZEMEDALJEN
Jeg var den første kvinde fra Iran, der fik en medalje ved OL.
Og nu vil jeg gerne gøre det for flygtningeholdet.
Jeg lover, at jeg vil gøre mit bedste.
Alle smiler, fordi dette er dagens historie.
Hun vandt en bronzemedalje for fem år siden som 18-årig.
Hun kæmpede under det iranske flag.
Det er stort for hende at kunne kæmpe om en medalje.
Hvem får bronzemedaljen efter denne tredje omgang?
Så er det sidste minut.
Det olympiske flygtningeholds håb hviler på denne atlets skuldre.
Hun går ind med et slag,
men det er det lille korte spark, der gør forskellen for tyrkeren.
Ti sekunder tilbage, bronzemedaljen
lader til at havne i Tyrkiet lige nu.
Det kan stadig hentes med et spark.
Og vinderen af bronzemedaljen repræsenterer Tyrkiet.
Lad os skænke en tanke til Kimia Alizadeh Zenoorins historie.
Hun besejrede OL-mesteren,
hun er en flygtning til de olympiske lege, det går over i historien.
Hilsner og respekt til alle de mennesker,
der har anerkendt mig som deres landsmand.
Jeg er en kvinde. Barn af Iran. Taekwondo-atlet.
Jeg voksede op med kampen, og jeg vil fortsætte med at kæmpe.
Han vil have mere vægt, tak. 195 kilo nu.
Atleten er den samme. Tiden går i gang, når vægtene er sat på.
- Tiden går. - Jeg holder øje med den.
- Tiden går. - Forhast dig ikke.
Forhast dig ikke. Nej, det er fint. Cyrille, du skal ikke bekymre dig.
Du har tid. Tag dig god tid. Forhast dig ikke.
- Stor indsats, Cyrille, kom nu. - Træk vejret.
Kom nu, lad være med at stresse.
- Du har tid - Du har tid.
Du har tid.
- Kom nu, Cyrille. - Kom nu.
Kom nu, makker.
- Ja. Kom nu. - Ja. Kom nu. Du klarer den.
Stort drive, Cyrille. Kom så.
Kom nu. Kom nu, kom nu.
Ja.
CYRILLE TCHATCHET II 3. FORSØG, 195 KILO
- Se der. - Direkte fra gulvet.
- Når han fanger den, så... - Ja, når han fanger den...
Men han skræmte mig, da han satte sig igen. Jeg tænkte: "Du godeste!"
Da han lagde hovedet tilbage og lavede de grimasser...
Det er der, man ved det. Når han laver ansigtsudtrykket.
Og det var bedre. Bedre end tidligere.
- Han har... - Mand.
- Åh, se hans ansigt. - Han er så glad.
Ja, jeg er virkelig stolt af ham. Utroligt flot.
Når man taler om solen.
Indstillingen til det sidste løft.
Seriøst, jeg så dig gå. Jeg tænkte: "Okay, du gør det."
Nej, seriøst.
Da jeg så dig gå, tænkte jeg: "Åh, ja, skat!"
Godt gået, Cyrille!
- Vi er så glade på dine vegne. - Tak.
Så fantastisk. Så fantastisk.
Men vi kan ikke vente med at få dig tilbage, vel?
Du skal komme tilbage nu.
CYRILLE BLEV NUMMER TI I SIN KATEGORI EN PERSONLIG REKORD.
FLYGTNINGEHOLDET VANDT INGEN MEDALJER I TOKYO.
DE DELTOG FOR DE 100 MILLIONER FLYGTNINGE RUNDT OMKRING I VERDEN.
TAK
DERES HISTORIE FORTSÆTTER TIL OL I PARIS 2024.
ANJELINAS FORÆLDRE FLYGTEDE FRA SYDSUDAN.
HUN BLEV ENDELIG GENFORENET MED DEM EFTER 19 ÅR.
ET STYKKE TID SENERE...
Denne rejse tillader mig at acceptere mit nye liv.
At forstå at det er okay at kigge fremad,
selv når mit hjerte stadig kigger tilbage.
Det har forsikret mig om, at vi alle fortjener at leve, drømme
og kæmpe på en ny måde.
Da jeg forlod Iran, sagde jeg: "Jeg, Kimia Alizadeh,
er ikke historiker, ikke helt, og ikke fanebærer for Irans konvoj.
Jeg er en af de millioner af undertrykte kvinder i Iran."
Det var kun mig, og min stemme kunne ikke nå hele verden.
Men nu er alle pigerne på gaden og kæmper for deres rettigheder.
Nu er jeg en af de millioner af modige mennesker i Iran.
Jeg løber for at jagte min drøm og for at finde et trygt sted.
For at få muligheder.
For at inspirere andre.
Endelig mødtes vi alle sammen i Tyrkiet efter syv år,
og jeg var olympier.
Min far græd.
Jeg havde aldrig set min fars tårer før eller set ham så glad.
At vinde i mit personlige liv er at have fred og sikkerhed.
Lille familie, du ved, baby.
SAEID, ANJELINA OG KIMIA ER BLANDT DE 52 ATLETER,
DER ER BLEVET TILDELT NYE LEGATER OG HÅBER PÅ
AT BLIVE UDVALGT TIL FLYGTNINGEHOLDET TIL OL I PARIS 2024.
EFTER SYV ÅR BLEV CYRILLE BRITISKE STATSBORGER.
HAN ARBEJDER STADIG SOM MENTAL SUNDHEDSSYGEPLEJER.
Jeg har lært meget af min rejse. Jeg er blevet mere udholdende.
Jeg har lært, at fremtiden er meget usikker.
Det kan være svært, men jeg har lært at bevare håbet
og arbejde for det bedste.
I år fik han endelig det britiske pas.
154, første forsøg for England.
Godt gået, Cyrille.
WAEL ER OGSÅ BLEVET TILDELT ET LEGAT
OG HÅBER AT BLIVE UDVALGT TIL FLYGTNINGEHOLDET I PARIS 2024.
Da jeg gik glip af OL i Tokyo,
følte jeg mig så desperat og ked af det.
Men jeg accepterer det ikke.
Wael begyndte at træne her med et hvidt bælte.
Nu har han det sorte bælte i tredje dan.
Da vi begyndte på taekwondo, var han den første til at få det sorte bælte.
- Han skal træne jer i dag. Okay? - Okay.
Kom så, træner.
Er I klar? Højre ben bagud, alle sammen.
Mange flygtninge er stolte af mig,
og det vil motivere masser af unge mennesker og børn
og vise, at håbet og drømmen skal fortsætte.
OL i Paris er min drøm, og jeg vil prøve, indtil den går i opfyldelse.
IFØLGE UNCHR VIL DER I 2024 VÆRE 120 MILLIONER MENNESKER
FORDREVET AF KRIG, SULT OG KATASTROFER.
SLUT DIG TIL OS WWW.WEDARETODREAMMOVIE.COM
Tekster af: Martin Speich plint.com