Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Olemme tosi ylpeitä sinusta. - Kiitos.
Edessämme odottaa aikamme suurin pakolaisongelma.
Kyse ei ole vain ihmismäärästä. Kyse on myös solidaarisuudesta.
En tiedä, kuinka monen on pakko vielä paeta tai kuolla,
ennen kuin kansainvälinen yhteisö herää.
Kukaan ei vaaranna lastensa henkeä näin,
elleivät he ole äärimmäisen epätoivoisia.
Tarvitsemme toisenlaisen ratkaisun, joka antaa toivoa.
LONTOO, ISO-BRITANNIA - 2021
Olen Waad.
Olen yksi miljoonista syyrialaisista, jotka taistelivat vapauden puolesta.
Monet meistä kuolivat. Miljoonat joutuivat lähtemään Syyriasta.
Kaikki Assadin ja hänen liittolaistensa takia.
Minusta tuli pakolainen tällaisena päivänä viisi vuotta sitten.
ALEPPO, SYYRIA - 2016
Nämä ovat viimeiset minuuttimme Aleppossa.
Tämä on kuin painajaista.
Tässä on ihana taloni.
Sanat eivät riitä kuvaamaan, mitä tunnen nyt.
Emme halua... Meidän pakotetaan pakenemaan kaupungistamme.
Hankin tämän kasvin.
Se kasvaa Aleppon ulkopuolella.
Minun on edelleen vaikeaa tajuta, että selvisimme siitä.
Kuvaaminen oli tapani taistella vastaan.
Kuvaan suojellakseni muistojani,
säilyttääkseni kaipaamani kodin ja pelastaakseni menettämäni ihmiset.
Nyt minun on löydettävä uusi tapa jatkaa eteenpäin -
ja kertoa tarinoita, omiani sekä muiden.
AL AZRAQIN PAKOLAISLEIRI, JORDANIA
- Käytkö koulua? Millä luokalla? - Toisella.
- Entä sinä? - Nelosella.
Vai niin. Milloin harjoittelette?
Joskus teen tyynyistä näin korkean pinon.
Hyppään niiden päältä voltin ja laskeudun jaloilleni näin.
- Takaperinkö? - Kyllä.
- Okei. Mikä kättäsi vaivaa? - Se on murtunut.
- Todellako? - Hän teki voltin risteyksessä.
Niinkö? Teit voltin, ja se murtui?
Hän meni näin. Kun hän nousi ylös, käsi oli murtunut.
- Sattuuko nyt? - Ei.
Voisit mennä valmentaja Asifin luo ja treenata siellä.
Sinulle annettaisiin taekwondopuku. Siirtyisit vyöarvoja ylemmäs.
Lopulta voit saada mustan vyön.
Sitten sinulla olisi musta vyö taekwondossa.
Yksi. Yksi. Kaksi. Kaksi. Kaksi.
Ensimmäisenä päivänä valmentaja Asif tuli taekwondomatto mukanaan.
Tervehdin häntä, ja esittäydyimme. Autoin häntä maton kanssa.
Hän sanoi: "Sinusta tulee maailmanmestari,
jos alat harrastaa taekwondoa." Nyt olen matkalla kohti tavoitettani.
WAEL SYYRIALAINEN PAKOLAINEN
Hei, Ibrahim. Minne olet menossa?
Al-Azraqin leirillä minut tunnetaan nimellä "Wael Taekwondo".
Suurin unelmani on tulla olympiavoittajaksi -
ja saada kultamitali.
Unelmoin myös siitä, että perheeni saisi mukavan elämän -
ja että elämäntilanteeni olisi parempi.
LONTOO - ISO-BRITANNIA
CYRILLE KAMERUNILAINEN PAKOLAINEN
Aloitin painonnoston täysin sattumalta.
Olin Kamerunissa ja noin 14-vuotias.
Olin serkkuni ristiäisissä.
Näin kuvan isästä, joka oli painonnostaja.
Olen harrastanut lajia siitä lähtien.
Kun oli ekaa kerta kuntosalilla, näin isot levypainot.
Kuvassa lautaset näyttivät melko pieniltä,
joten aluksi minä säikähdin niitä. Halusin vain häipyä.
Työskentelen mielenterveyshoitajana paikallisessa terveyskeskuksessa.
Aloin opiskella hoitotyötä henkilökohtaisen kokemukseni takia.
Minulla oli toisinaan todella vaikeaa pakolaisena.
Halusin auttaa muita toipumisessa.
NUORTEN OLYMPIALAISET, 2014
Voittava hymy, voittava urheilija.
Kimia Alizadeh Zonouzi astui palkintokorokkeen huipulle.
Erittäin ansaittu kultamitali tälle nuorelle.
KIMIA IRANILAINEN PAKOLAINEN
Kun olin seitsemänvuotias, aloitin taekwondon.
Lähellä kotiamme oli sali.
Siellä harjoitettiin vain taekwondoa, eikä minulla ollut vaihtoehtoja.
Muistan ensimmäisen tunnin.
Piileskelin vessassa, kunnes se päättyi, ja palasin kotiin.
Olen oikeastaan todella ujo enkä tykännyt käyttää taistelulajeja.
En tiedä tarkalleen miksi, mutta en pitänyt taekwondosta.
Mutta luulen, että se oli jotain veressäni.
Se on kotimaani lippu. Vihreä, valkoinen, punainen.
Isäni teki sen minulle heti, kun tulin Saksaan -
noin kaksi vuotta sitten.
Minun nimeni, ja tässä on "taekwondo" koreaksi.
OLYMPIALAISET, RIO 2016
Olin todella nuori. Voitin pronssia.
Se oli Iranin ensimmäinen olympiamitali naisten urheilussa.
Kauniita hetkiä täällä, Kimia Alizadeh Zonouzi.
Pronssimitali tälle nuorelle naiselle Iranista.
Muistan jokaisen sekunnin Rion lavalla.
Tuntui kuin minulla olisi ollut siivet ja lentäisin.
PAKOLAISTEN HARJOITUSLEIRI - KENIA
ANJELINA ETELÄSUDANILAINEN PAKOLAINEN
Olen pakolainen. Juoksen 1 500 metrin kilpailussa.
Työskentelin yhteisön kehityksessä ja tein sosiaalityötä.
Sitä rakastan eniten.
Haluan aina tehdä jotain ihmisiin liittyvää.
Minulla on yksi poika.
Hänen nimensä on Jayden Luise Monutore. Kolmivuotias komea poika.
Jayden on fiksu lapsi.
Hän on hyvin puhelias.
Tosi aktiivinen poika. Hän haluaa tehdä kaikkea perässä.
Jätin maani ja tulin Keniaan.
Asuin tätini luona pakolaisleirillä Kakumassa.
Olin yksi ensimmäisen pakolaisjoukkueen urheilijoista.
Tämä on minun liivini.
Säilytän sen muistona vuoden 2016 olympialaisista Riossa.
Se oli minulle hyvä alku.
Kun meidät valittiin,
en tiennyt paljonkaan kilpailusta tai juoksusta.
Kaikki seisoivat ja taputtivat meille.
Kaikki stressi, jota minulla oli -
ennen olympialaisiin matkustamista, katosi mielestäni.
Mieleni täytti onnellisuuden ja ilon tunne.
En unelmoi vain nukkuessa,
vaan myös kävellessä ja pyöräillessä, meloessa.
Voin joskus kuvitella hetken, jona herra Bach tuo viestin:
"Saeid Fazloula, sinut on valittu!"
SAEID IRANILAINEN PAKOLAINEN
Kotikaupunkini on nimeltään Bandar-e Anzali.
Se on kuin Venetsia.
Meillä on maailman suurin laguuni ja suurin järvi, Kaspianmeri.
Isäni on töissä satamassa.
Kun olin lapsi, vietin aina aikaa isäni kanssa.
Satamassa oli melontakerho.
Näin siellä ihmisiä ja ajattelin: "Siistiä, he melovat. Se on hauskaa."
KARLSRUHE - SAKSA
Alussa minulla oli vaikeaa, koska en osannut uida.
Ensin piti oppia uimaan.
Ahkeroin, koska rakastin melontaa alusta alkaen.
Valmiina, paikoillanne, nyt!
Alexandre, 10,3.
Saeid, 9,9, mutta tällä kertaa otit selvän varaslähdön.
Kun olin 18-vuotias, pääsin Iranin maajoukkueeseen.
Annoin kaikkeni, todella.
Tässä ovat Iranin islamilaisen tasavallan urheilijat.
Toisella sijalla Iran kajakissa neljä.
Aleekskeyev ja Dergunov 500 metrin jälkeen johdossa.
Kazakstanin joukkue voittaa kultaa!
Iranin urheilijat iloitsevat toista sijaa.
Voitin hopeamitalin, mikä merkitsi paljon.
Mitali on minulle tärkeä. Se on vuoden 2014 Aasian kisoista.
Tulin Saksaan 24-vuotiaana.
Jos olisin aloittanut melonnan täällä lapsena, olisin jo olympiavoittaja.
Täällä on 30 - 32 astetta lämmintä. On liian kuuma.
Sää täälläkin on kuin saunassa. Täällä on kosteaa.
Aivan. Hän käski juoda paljon vettä.
Kyllä, tästä päivästä lähtien alan juoda paljon vettä.
En ole nähnyt isääni kuuteen vuoteen.
Äitini sanoo aina minulle, että Jumala näkee kaiken.
Jos yksi ovi sulkeutuu, toinen aukeaa.
Voin vain sanoa, että he rukoilevat puolestani -
ja toivovat, että pääsen olympialaisiin.
Miltä tuntuisi,
jos sinut valittaisiin Tokion olympialaisten pakolaisjoukkueeseen?
Tunne olisi sanoinkuvaamaton, koska se olisi hyvin erityinen hetki.
Olympialaisten tunne...
Olen treenannut todella ahkerasti ja uhrannut paljon,
jotta saisin vielä yhden mahdollisuuden.
Joskus haluan luovuttaa,
koska olen väsynyt taistelemaan kaikkea vastaan.
Mutta nyt olympialaiset ovat suuri valo elämässäni.
Haluan antaa valoa ja auringonpaistetta -
elämääni ja iranilaisille, kaikille pakolaisille maailmassa.
Olisi suuri kunnia edustaa kaikkia maailman vähäosaisia.
Meidän on näytettävä, että pakolaisetkin ovat urheilijoita,
jotka voivat kilpailla korkeimmalla tasolla.
Se tarkoittaisi, että edustaisin pakolaisia eri puolilta maailmaa.
En vain syyrialaisia. Kaikkia pakolaisia.
Kertoisin maailmalle heidän ahdingostaan -
ja kaikesta siitä, mitä he ovat kokeneet.
Tänään kerromme jokaiselle 56:lle stipendiaatille,
onko heidät valittu pakolaisten olympiajoukkueeseen.
- Hei, Kimia. - Hei.
- Mitä kuuluu? - Hyvää, kiitos! Entä sinulle?
Hyvää.
- Päivää. - Moi, Gonzalo.
- Hei. - Hei, Saeid.
- Hei, Anna. - Miten voit?
- Olen hermostunut. - Oletko hermona?
Kyllä olen.
Valintakriteerit, kuten voitte kuvitella,
ovat samat kuin ohjelmaan liittymiselle.
On siis oltava huippu-urheilija, jonka pakolaisasema on vahvistettu.
Huoneeseen tulee näköjään porukkaa.
- Jep, he ovat joukkuetovereitani. - Hei, kaikki.
Meillä on suuri ilo ilmoittaa, että sinun nimesi on listalla.
Sinun tapauksessasi meillä on ilo ilmoittaa, että nimesi listalla,
joka toimitetaan huomenna KOK:n johtokunnalle.
Voi luoja.
Nimet ovat James, Paulo,
Rose ja Anjelina.
Tässä tapauksessa, pääasiassa urheilullisin perustein,
minun on valitettavasti ilmoitettava, että et ole listalla.
Haluamme muistuttaa, että tämä on vasta alkua. Olet hyvin nuori.
Voit hakea uudelleen ohjelmaan.
Jos haluat jatkaa urheilu-uraa, odotamme innolla hakemustasi.
Ota tämä. Älä jätä sitä näin.
- Hän on hieman järkyttynyt. - Se on normaalia, ymmärrän sen.
- Ymmärrämme. - Se oli hänen unelmansa.
- Hän teki kovasti töitä sen eteen. - Se voi tapahtua vielä.
Hän on nuorin stipendin saanut. Tämä on vasta alkua.
Wael, pyysin anteeksi puolestasi, koska yritit lähteä.
Kerroin, että olet surullinen, koska tämä on unelmasi.
He sanoivat, että olet nuori ja tämä on vasta alkua. Älä sure.
Ole kiltti ja jatka, jatka unelmointia.
Me pidämme yhteyttä.
Kiitos.
Wael, tule tänne.
Jättäkää minut rauhaan. Haluan vain käydä kävelyllä.
Olen iloinen, mutta en tyytyväinen. Odotimme isompaa joukkuetta.
Ainoa pyyntöni on, että muistakaa he, jotka eivät päässeet mukaan.
Nyt minulla on etuoikeus ilmoittaa urheilijat -
KOK:n pakolaisjoukkueessa Tokion olympialaisissa vuonna 2020:
Cyrille Tchatchet II,
Dorian Keletela, Alaa Maso,
Saeid Fazloula,
Yusra Mardini, Jamal Abdelmajid.
Mikä fiilis?
- En osaa edes kuvailla sitä. - Joo, kamu.
Kuka tahansa voi edustaa maataan, jos on tarpeeksi hyvä.
Kaikki eivät voi edustaa jotain suurempaa.
Sanda Aldass, Ahmad Alikaj, Muna Dahouk.
Se on virallista. Menen Tokioon!
Kyllä, se on hienoa!
Rose Likonyen, James Nyang, Anjelina Nadal,
Paulo Amotun.
Niin, olen siis painonnostaja!
Aram Mahmood, Wessam Salamana, Eldric Sella.
Meidän on juhlittava tätä kunnolla.
Masomah Ali Zada,
Badreddin Wais, Javad Mahjoub,
Wael Shueb, Hamoon Derafshipour, Tachlowini Gabriyesos.
Luna Solomon.
Kimia Alizadeh.
Abdullah Sediqi, Popole Misenga,
Nigara Shaheen, Aker Al Obaidi.
Onnittelut teille kaikille.
Olette KOK:n pakolaisten olympiajoukkue Tokiossa 2020.
Tapaatte toisenne tiiminä ensimmäistä kertaa Dohassa.
Siellä rakennatte ryhmähenkeä.
11 PÄIVÄÄ AVAJAISIIN
Kun näen kaikki nämä kulttuurit,
persoonat, urheilulajit, alkuperät, tarinat... Se on uskomatonta.
Osallistumisenne on muutakin kuin vain yksilökilpailua.
Olette osa tiimiä, olette osa suurempaa projektia.
Meidän on siis tutustuttava toisiimme.
Se on hyvin tärkeää.
Koko perheeni on Kamerunissa. Minulla on viisi sisarusta.
Tyypillinen afrikkalainen perhe. Urheilu ei juurikaan kiinnosta heitä.
Mutta olin onnekas. Äitini opasti minua.
Äiti etsi henkilön, joka auttoi minua. Hän tuki minua.
- En nähnyt sinua. - Oikeastiko?
Tuo on tosi hyvä. Veto on hyvä.
Loppuasento on hyvä.
Kuntosali ei ole vain urheilun harrastamiseen,
se on myös sosiaalinen ympäristö.
Emme vain harjoittele painonnostoa.
Juttelemme myös paljon. Joskus myös naljailemme.
Se on minulle tärkeää.
Minä vuonna aloitit? Mikä vuosi se oli?
2010. Asuin vielä maatilalla Länsi-Kamerunissa.
Emme käytä koneita maan kääntämiseen.
- Käytättekö lapiota ja kuokkaa? - Joo.
Siten kämmenet kovettuivat, ennen kuin aloitin painonnoston.
Siksi saan harvoin rakkuloita.
Cyrille, onko sinulla vanhoja videoita, joissa nostat rautaa?
On yksi. Nostan 180. Se on YouTubessa.
Kun olit pieni kaveri? Kun olit tämän kokoinen?
Painoitko 85?
Painoin tuolloin 81 kiloa.
Nosta!
Vaikuttavaa.
Voitko kertoa meille, miten saavuit Britteihin?
Tulin tänne vuonna 2014 kilpailemaan Kansainyhteisön kisoissa.
Kilpailuni jälkeen lähdin urheilijakylästä.
Minä vain häivyin. En tiennyt, minne olin menossa.
Halusin vain päästä pois tiimini luota.
En oikeastaan halua puhua syistä.
Lähdin siis tietyistä syistä urheilijakylästä,
enkä palannut Kameruniin.
Niinpä matkustin, kunnes päädyin lopulta Brightoniin.
- Tunnetko paineet nyt? - Jep. Kaikki hyvin?
Olen asunut täällä 7 vuotta. Kävin täällä yliopiston.
Kun lähdin Kamerunista, olin vielä teini-ikäinen.
Kun katson taaksepäin aikaa, jolloin olin 19-vuotias...
En ollut henkisesti näin kestävä.
Minulla oli masennus. Minun piti käydä lääkärillä.
Hän määräsi minulle masennuslääkkeitä.
Lääkärini oli hyvin avoin ja rento,
joten meillä oli melko hyviä keskusteluja.
Kun sain turvapaikan vuonna 2016, minusta tuntui,
että minun piti tehdä jotain. Antaa takaisin yhteisölleni.
Olen kotoisin konfliktialueelta. Olen menettänyt perheenjäseniä.
Mutta taistelin ollakseni hyvä ihminen.
Halusin taistella yhteisöni puolesta,
jotta meillä olisi mahdollisuus muuttaa elämäämme,
mahdollisuus muuttaa muiden elämää.
Varttuessa huomasin, etten voinut luottaa läheisiini.
Päätin siis ottaa vastuun itsestäni.
En ole nähnyt vanhempiani 19 vuoteen.
Minun oli vaikea nähdä, kuinka paljon vanhemmat voivat rakastaa lastaan.
En ole kokenut sitä.
Kun Jayden oli vuoden vanha,
lähetin hänet Kakuman leirille tätini luokse.
Halusin kovasti olla joukkueessa,
koska tiesin, että nyt joku on riippuvainen minusta.
Siksi uhrasin paljon ja lähetin hänet takaisin Kakumaan,
jotta voisin keskittyä harjoitteluun ja pääsisin joukkueeseen.
Tiesin tarvitsevani mahdollisuuksia, jotta voisin tukea häntä.
Hän on se henkilö, joka ajaa minua puskemaan kovemmin.
Kun voittaa, jopa silloin, kun ei voita,
koko maailma, mukaan lukien sukulaiset kotimaassa,
näkee henkilön, joka on joutunut lähtemään kotiseudultaan.
He voivat oppia jotain teiltä.
Miksi? Koska olette vahvoja ihmisiä.
Hei kaikki, olen Davoud. Asun Lontoossa, valmennan Kimiaa.
Anteeksi, sinua saattaa nolottaa, mutta oli hänen synttärinsä ja...
Paljon onnea, Kimia Paljon onnea vaan
Tämä on covid-ystävällinen.
Voit vetää maskin alas, jos haluat puhaltaa.
- Ensin haluan toivoa. - Juuri niin.
Toivon kaikkea hyvää joukkueellemme. Ja olympiakultaa.
Iranin ainoa naispuolinen olympiamitalisti -
on ilmoittanut jättäneensä maan lopullisesti.
Yksi Iranin parhaista olympiaurheilijoista loikkaa.
Kimia Alizadeh on taekwondo-ottelija,
joka voitti pronssia Rion kisoissa vuonna 2016.
Hän on esittänyt tiukkaa kritiikkiä maansa hallitusta kohtaan.
Hänen julkaisustaan ei käy ilmi, missä hän on nyt.
Minun piti tehdä kaikki, mitä hallitus ja järjestelmä halusivat.
Kävin poliittisissa kokouksissa ja sanoin, mitä he halusivat.
Sanoin: "Naiset ovat tasa-arvoisia miesten kanssa Iranissa."
En voinut tehdä sitä enää, koska tiedän, ettei se ole totta.
He valehtelevat, joten päätin lopettaa sen.
Tervehdys, Iranin sorrettu kansa. Hyvästi, Iranin jalo kansa.
Kuinka hyvin tunnette minut?
Vain sellaisenako, kun olette nähneet minut kilpailuissa?
Tai televisiossa? Tai virkamiesten läsnä ollessa?
He varmistivat mitalini pakollisella hijabilla -
ja omistivat ne omalle johtajuudelleen.
En ollut heille tärkeä. Kukaan meistä ei ole.
Me olemme työkaluja.
Teidän patriarkaalisissa ja naisvastaisissa mielissänne,
olette aina ajatelleet, että Kimia on nainen, joka ei puhu.
Olympiakullankin voittaminen on helpompaa -
kuin tämä päätöksen tekeminen.
Mutta missä tahansa olenkin, pysyn Iranin lapsena.
Kiitän iäti tuestanne enkä halua mitään muuta -
kuin luottamuksenne valitsemallani vaikealla tiellä.
Covid-testaus. Tämä on ratkaisevan tärkeää.
Toivomme, että kaikki ovat negatiivisia viruksen takia -
mutta myös pakolaisasemanne vuoksi.
Se tekee kaikesta monimutkaisempaa, kun on kyse rajojen ylittämisestä,
tulleista sun muusta.
Vuonna 2015 -
järjestettiin karsinnat Rion olympialaisiin.
Olimme Milanossa.
Menin käymään katedraalissa. Kävin myös sen sisällä.
Meillä oli mukanamme vartija,
joka varmisti, ettemme juo alkoholia, syö sianlihaa -
tai puhu muiden maiden urheilijoiden tai paikallisten tyttöjen kanssa.
Kun palasin Iraniin, kaikki muuttui hieman epävarmaksi.
Jouduin myös vankilaan muutamaksi päiväksi.
Ilmeisesti joku oli ottanut muutaman kuvan minusta -
ja väittänyt, että olin kirkossa -
ja että olin vaihtanut uskontoa.
Uskonnon vaihtamisesta seuraa raskas rangaistus, kuolemanrangaistus.
He tiesivät, etten vaihtanut uskontoani,
koska sanoin jatkuvasti olevani muslimi.
Mutta olen aikuinen mies ja voin tehdä mitä haluan.
Mutta paine oli liian suuri ja intensiivinen.
Pelkäsin todella henkeni puolesta.
Tulin siihen lopputulokseen, ettei vaihtoehtoja ollut.
Minun oli pakko paeta jalan.
Olen samassa paikassa!
Liikuit itse asiassa taaksepäin.
Voi pojat! En usko, että tulen koskaan uimaan.
Kaverit, mitä teette loppupäivän?
Luultavasti olemme vielä noin 20 minuuttia täällä, ja...
- Mitä kello on? - Meidän pitää pakata.
Olen pulassa.
Ja sitten lentokoneeseen.
Odotat innolla treenaamista, vai mitä?
9 PÄIVÄÄ AVAJAISIIN
- Hei. - Miten menee? Kaikki hyvin.
En tuo laukkua alas.
Kuulin huhuja, joten jätin ne vain ylös.
Ei. Tuli pieni muutos suunnitelmiin.
Voisitko palata huoneeseesi? Me olemme sinuun yhteydessä.
Selitämme, mitä seuraavaksi tapahtuu. Ei hätää.
Okei, en siis tuo laukkuja alas? Sopiiko se? Hyvä.
Soitamme huoneeseesi, okei?
Okei, sopii.
Matkalla alas he kertoivat, että lento muuttuu sun muuta.
Puhuin juuri erään henkilön kanssa.
He kertovat meille pian, mitä tapahtuu.
Mutta ei tarvitse tuoda laukkuja alas vielä.
Okei, mutta menemmehän silti?
Emme ole aivan varmoja seurauksista,
mutta olemme varmoja siitä, että emme lähde Japaniin tänä iltana.
Yhden jäsenen covid-testi oli positiivinen, vain yhden,
mutta sillä on valtavat seuraukset koko olympialaisiin menolle.
Se on suuri järkytys näille urheilijoille.
Onko mahdollista, että he eivät saa mennä edes myöhemmin?
Kyllä, se on hyvinkin mahdollista.
Voi luoja.
Olemme kaikki hieman järkyttyneitä.
Odottaminen oli minulle jo raskasta.
Jatkuva odottaminen. Nyt yksi urheilija on covid-positiivinen,
mikä voi vesittää koko unelman.
Hanki tanko ja alusta.
Voimme harjoitella tuolla. Se ei haittaa.
Viidessä päivässä saatat oppia myös uimaan.
- Valtava saavutus. - Allas on parempi,
joten ehkä voisin yhtä hyvin aloittaa uinnin.
Ei ole alustaa eikä tankoa.
Vettä on, mutta kanoottia ei.
Pyydä heitä hankkimaan sinulle vene.
5 PÄIVÄÄ AVAJAISIIN
Mitä aiot tehdä nyt?
Olen menossa ensimmäisiin melontatreeneihin.
- Monenko päivän jälkeen? - Viiden.
Viisi päivää melomatta. Lähden vihdoin melomaan.
Pystyn harjoittelemaan, mutta minulla on kipuja.
Tänne sattuu, mutta minulla ei ole jalkaprässiä.
Tämä pitäisi korjata, mutta se johtuu kuumasta säästä.
Joo. Sitä ei ole korjattu.
Kaikki täällä on erilaista.
En ole turisti. Haluan todella mennä olympialaisiin.
En mene Tokioon turistina.
Saeid, tämä on vain vaikea hetki.
Se on aina tällaista. Meillä ei ole koskaan ollut helppoa.
Muista. Muista kaikki.
Meillä ei ole koskaan ollut helppoa, mutta se on pian ohi.
Anteeksi.
Minun oli hyvin vaikea hyväksyä lähtöä Syyriasta.
Millaisia tunteita sinulla oli omasta matkastasi?
Kun ajattelen sitä, tulen heti tunteelliseksi.
En ymmärrä sitä. Olen vain vihainen, että jotain tällaista tapahtui.
Vietin kaksi ja puoli päivää vuorilla.
Kävelimme yöllä, koska emme voineet kävellä enää päivällä.
Se oli liian vaarallista. Armeija voisi vain ampua.
Vuonna 1999... Olin silloin hyvin nuori.
Kun sota syttyi, en tiennyt, mitä todella tapahtui.
Kuulin vain aseiden ja pommien äänen.
En tiennyt mitään. Jopa vanhempani -
vain käskivät pitää kiirettä. He sanoivat, että on paettava.
Emme voineet pelon takia kysyä vanhemmilta, mitä oli tekeillä.
Olimme Homsissa. Lähdimme maaseudulle.
Jäimme sinne kuukaudeksi, muutimme paikasta toiseen.
Jos kuulimme alueen olevan turvallinen, menimme heti sinne.
Saavuimme Jordanian rajalle ja viivyimme siellä 15 päivää.
Siellä oli tarkastuspisteitä.
Kun saavuin Brightoniin, olin koditon noin kaksi kuukautta.
Asuin merenrannalla aivan sillan vieressä.
Asiat muuttuivat hyvin vaikeiksi.
Mieleni meni todella matalaksi ja tulin itsetuhoiseksi.
Muistan kävelleeni jyrkänteelle.
Kun pääsin jyrkänteelle, näin samarialaisten kyltin.
Siinä luki, että jos tunnet olosi huonoksi -
tai tuntuu, että haluat päättää elämäsi,
soita tähän numeroon. Soitin siihen.
Muutamaa minuuttia myöhemmin paikalle tuli kaksi poliisiautoa.
He pysäyttivät minut.
Sitten pääsimme vihdoin Turkin rajalle.
Siellä näin jotain,
minkä muistan koko loppuelämäni ajan.
Siellä oli laakso, joka oli täynnä pelastusliivejä.
Niin paljon ihmisiä. Tuhansia ihmisiä.
Tätini onnistui viemään osan lapsista pakolaisleirille,
joka hänestä ehkä oli turvallinen.
Olin yksi lapsista.
Oli vaikeaa jättää vanhemmat taakseni.
Tiesin, että se oli tilaisuuteni löytää turvallinen asuinpaikka.
Mutta ajattelin, että ehkä he seuraavat minua.
Se oli YK:n ajoneuvo, joka toi elintarvikkeita Etelä-Sudaniin.
Saavuimme sillä Kakumaan.
Kun olimme kuorma-autossa, me kaikki itkimme.
Meistä tuntui, että kuolemme.
Kun saavuimme paikalle, leiri ei ollut sellainen kuin olin kuvitellut.
Kun katsoin kaukaa ja näin kaiken raudan,
sanoin itselleni: "Se siitä, olemme tuhoon tuomittuja!"
Olen ollut leirissä vuodesta 2014, noin kahdeksan vuotta.
Alue oli hyvin karu.
Yritimme istuttaa viherkasveja ja puita.
Tässä minä asun.
Olen viettänyt vuosia täällä.
He ilmoittivat, että minut pidätetään maahanmuuttolain rikkomisesta.
Sitten kerroin taustastani asianajajalle,
joka neuvoi minua hakemaan turvapaikkaa.
Minut pidätettiin yhteensä noin kuukaudeksi.
Kun minut vapautettiin,
minut siirrettiin Birminghamiin, jossa aloitin alusta.
Sitten meidän piti nukkua kadulla Mytilínissä kolme päivää.
Poliisi hakkasi meitä useita kertoja.
Ja Itävallassa meidät pidätettiin yhdeksi yöksi.
Se oli minun matkani Iranista Saksaan.
Aina, kun joku kuulee vanhemmistani, asia on negatiivinen.
Itkin jatkuvasti, kunnes viimein sanoin itselleni:
"Kuinka kauan aion itkeä?"
Halusin tietää, ovatko he turvassa ja terveitä -
ja ajattelevatko myös he minua.
Ne olivat tärkeimmät asiat.
4 PÄIVÄÄ AVAJAISIIN
Serkkuni soitti minulle ja kertoi, että vanhempani -
olivat matkalla Etelä-Sudanista Kakuman pakolaisleirille.
En ollut iloinen, koska tiesin, että matkalla ei ollut turvallista.
Vasta, kun näen heidät kasvotusten,
silloin uskon tilanteen ja voin olla onnellinen.
Yritän keskittyä harjoitteluun, jotta voin mennä kilpailemaan.
Yritin työntää asian pois mielestäni, mutta en voi estää sitä.
Näitkö, mitä WhatsApp-ryhmään lähetettiin juuri?
"Rakkaat urheilijat, toivottavasti päivänne oli hyvä ja voitte hyvin."
"Uutinen negatiivisista testeistä oli loistava tapa aloittaa päivä."
"EOR suoritti tutkimuksen ja tuli lopputulokseen,
ettei yhtäkään EOR:n jäsentä voida pitää altistuneena."
Huomenna. Niinkö?
Tämä on erittäin hyvä uutinen, Gonzalo.
- Vau. - Kyllä, sitäkö haluat?
Hienoa. Tämä on erittäin hyvä uutinen.
Kyllä.
TOKIO - JAPANI
1 PÄIVÄ AVAJAISIIN
- Hei. - Hei.
Onko kerrottavaa?
Palasin juuri olympiastadionilta.
Harjoittelimme huomista seremoniaa varten.
Minulla on melko erityinen rooli.
Hän on valmentajani. Kyllä.
- Päivää. - Hei.
Anteeksi, netti toimii vain huoneessani.
Kun soitit minulle, juoksin heti Sheilan luo.
Se on kai liian pieni.
Käänny ympäri.
- Täydellinen? - Ei, se rypyttyy.
- Onko se hyvä? - Ei. Se on ryppyinen.
Täällä on ryppyjä.
Liian leveät hartiat.
Minä jätän teidät puuhiinne. Haen laturin.
AVAJAISET
Kreikka!
- Olemme tosi ylpeitä sinusta. - Kiitos.
Pakolaisten olympiajoukkue!
Islanti!
Hyvät naiset ja herrat, kaikki urheilijat!
Hyvä yleisö, olympialippu.
Lippua kantavat urheilijat -
ovat toimineet kriittisinä työntekijöinä covid-19:n aikana.
Pakolaisten olympiajoukkueen edustajana Cyrille Tchatchet.
Ahmad Badreddin Wais, ensimmäistä kertaa olympialaisissa.
Hän on yksi 29 pakolaisurheilijasta.
24-vuotias haki turvapaikkaa Trinidad ja Tobagosta vuonna 2018 -
ja piti nyrkkeilyunelmansa elossa.
Viides kymmenestä lähdöstä 50-metrin vapaauinnissa.
Sanda Aldass valkoisissa edustaa pakolaisolympiakomiteaa.
Hän pakeni Alankomaihin Syyriasta.
On hienoa olla taas mukana.
En ole kilpaillut kansainvälisesti seitsemään vuoteen.
Toiset ovat kilpailleet ja harjoitelleet.
Heillä on pieni etu.
Olemme odottaneet tätä vuosia.
Kisaa lykättiin viime vuonna, joten olemme hyvin innoissamme.
Suurin toiveeni olisi rikkoa henkilökohtainen ennätykseni.
Kymmenen parhaan joukkoon pääseminen riittää minulle.
Nyt alkaa ensimmäinen ottelu, josta kaikki kuhisevat.
Kimia Alizadeh Zonouzi.
Tämä 23-vuotias otteli Iranin joukkueessa Riossa.
Hän voitti pronssia alle 57 kilon sarjassa, jossa kilpailee täälläkin.
Tänään hän kohtaa Iranin taekwondomestarin,
Nahid Kiani Chandehin.
On mielenkiintoista nähdä, miten nämä kaksi lähestyvät toisiaan.
Nahid on paras ystäväni. Hän oli joukkuetoverini.
Olin hänen kanssaan pitkään Iranin maajoukkueessa.
Mahroo oli oma valmentajani, kun aloitin taekwondon.
Aloitin Mahroon kanssa.
Hän oli valmentajani, kun sain pronssia Riossa.
Hän valmentaa nyt Nahidia. Uskomatonta.
Jätin maani ja tulin tänne,
treenaan monien elämäni ylä- ja alamäkien jälkeen,
ja nyt minun on oteltava ystäväni kanssa!
KARSINTAKIERROS
Potku päähän. 3 pistettä Kimialle.
Ja siinä tasoitusiskut.
Kimia, käy päälle pelkäämättä. Okei?
Tyhjennä mielesi. Menet matolle ottelemaan.
Taistele. Kahdella pisteellä ei ole väliä.
Kun käyn kilpailuissa, unohdan menneet,
koska en halua olla tunteellinen.
Mutta tunsin vaikka mitä, koska ottelin maatani vastaan.
Karsintaottelu.
Se tarkoittaa, että pisteillä on väliä.
Kimia Alizadeh Zonouzilla on 7 ja Kiani Chandehilla 4 pistettä.
Kiani Chandeh saa 4 pistettä 75 sekuntia ennen loppua.
Kiani Chandeh tarvitsee paljon pisteitä.
Voittaja sinisissä edustaa pakolaisten olympiajoukkuetta,
Kimia Alizadeh Zonouzi!
Mitä kuiskasit Nahidille, kun voitit?
"Älä pelaa heidän peliään. Älä anna heidän käyttää sinua."
Ja halasit myös Mahroota, eikö niin?
En halannut vain entistä valmentajaani.
Halasin valmentajaani, maatani ja kaikkea, mitä kaipasin.
- Onnittelut! - Kiitos.
No niin, Cyrille. Anna mennä.
No niin, kamu. Näytä niille.
CYRILLE OLYMPIAURHEILIJA
- Antaa palaa! - Kaikki peliin.
Voi luoja, olen hermostunut.
- Hän näyttää timmiltä, todella. - Anna mennä, Cyrille!
- Hyvä, poju! - Anna mennä, Cyrille.
Hän onnistuu tokalla.
- Se meni liian kauas. Kaikki hyvin. - Eka nosto, hän ei ole tasapainossa.
Rentoudu. Valtava vetovoima. Hallitse yläasento.
Älä huoli. Sinulla on aikaa.
Heti oteltuani Nahidin kanssa -
tapasin Iranin taekwondoliiton puheenjohtajan.
Hän sanoi: "Iranin kansa ei koskaan unohda, että mokasit."
En todellakaan voinut uskoa, että hän sanoi niin.
Hän sanoi: "Asetuit vasten maatasi ja taistelit sitä vastaan."
Olin todella järkyttynyt.
Vapisin, menin vessaan ja oksensin tunnin ajan.
Mutta menneisyys on mennyttä. Minun oli keskityttävä seuraavaan otteluun.
Jade Jonesista on tulossa ensimmäinen taekwondo-ottelija,
joka on voittanut kolme peräkkäistä olympiakultaa.
NELJÄNNESVÄLIERÄ
Nyt otellaan paikasta puolivälieriin.
Minulla ei ollut aikaa ekan ottelun jälkeen valmistautua ja palautua.
Ja Alizadeh Zonouzi tekee ensimmäisen pisteen.
Tässä erässä on kaikki pelissä kaksinkertaiselle olympiavoittajalle,
joka tavoittelee kolmatta kultaa,
sekä myös Alizadeh Zonouzille, joka haluaa parantaa pronssisijaansa.
Alizadeh Zonouzi saa kymmenen pistettä.
Jäljellä on enää noin 22 sekuntia, ja Zonouzi on jälleen johdossa.
Jones on putoamisen partaalla.
Jade Jones on poistumassa.
Brittijoukkue on ymmällään. Kahden pisteen ero. Hän ei mahda mitään.
Mikä yllätys.
Alizadeh Zonouzi pakolaisjoukkueesta -
on selättänyt Jade Jonesin, kaksinkertaisen olympiavoittajan.
Sillä lailla.
Olet nyt virallinen olympiaurheilija. Hyvin tehty. Olen tosi ylpeä.
Vielä pystyt yhteen lisää? Haluatko?
YHTEENSÄ 345 KG TOINEN YRITYS 190 KG
- Kuinka voit, Saeid? - Hyvin.
Hieman hermostunut, mutta se on ihan normaalia.
Tarvitsen hieman adrenaliinia.
Positiivista adrenaliinia.
Onko mukavaa nähdä taas veneesi?
Kyllä. Vihdoinkin minulla on veneeni.
Iranin kansa on suuren paineen alla. Perheelläni ei ole menetettävää.
Kun lähdin, poliisi ja salainen palvelu kuulusteli heitä.
Olemme jutellessamme tulleet erääseen lopputulokseen.
Vanhempieni arkielämä on toki minulle tärkeä,
mutta jos voin tehdä jotain auttaakseni maani kansaa,
saadakseni heidän äänensä kuuluviin kansainvälisillä alustoilla,
teen sen varmasti.
Nyt viides ja viimeinen erä miesten tuhannen metrin matkalla.
Kolmosradalla pakolaisjoukkueen Saeid Fazloula.
Ja siinä on Fazloula, erä viisi.
Tämä on aamun 12. osakilpailu -
miesten yksilökilpailun ensimmäisenä päivänä.
Viides ja viimeinen erä on käynnissä.
Hyvä aloitus radalla viisi.
Sensaatiomainen alku Schopfilta, eikö?
Myös kiinalainen meloja, Zhang Dong, on kirimässä tahtiaan.
He joutuvat työskentelemään hieman haluttua kovemmin,
koska kisa on tiukka.
Kaksi ensimmäistä menee automaattisesti läpi. Yksi on Saksa.
Toinen on Unkarin Varga toisella laidalla.
He jatkavat välieriin huomenaamulla.
Fazloulan ja Tunisian edustajan on kilpailtava uudestaan.
- Hei. - Niin?
Se oli mieletön veto. Älä ole ankara itsellesi.
Tämä oli rankka kisa minulle, uskokaa pois.
Kukaan näistä tyypeistä -
ei ole käynyt läpi samaa kuin sinä, joten sillä ei ole väliä.
Eteenpäin, Saeid. Älä anna sen ajaa sinua hulluksi.
Se on vaikeaa, mutta olen innoissani.
Pääsin puolivälieriin enkä ole ennen päässyt niin pitkälle.
PUOLIVÄLIERÄT
Kiina sinisellä.
Tunnen kiinalaisen tytön.
Katsoin hänen otteluitaan valkun kanssa. Meillä on suunnitelma.
Pakolaisten olympiajoukkuetta edustaa punainen urheilija.
Jos hän voittaisi mitalin,
hän olisi ensimmäinen mitalin voittanut pakolainen.
Hyvä isku Zhou Lijunilta. Hän on ensi kertaa johdossa.
Pelissä on paikka semifinaalissa.
Tekeekö punapukuinen ottelija historiaa?
Isku päähän pakolaisjoukkueen Kimialta.
Viimeiset 10 sekuntia. Hyvä isku kiinalaisottelijalta.
Hyvä suojaus Kimia Alizadeh Zonouzilta.
Kylläpä on lähellä. Tämä menee tiukille.
Ei mene. Ottelu päättyy 9 - 8.
Voittaja on Kimia Alizadeh Zonouzi pakolaisjoukkueesta.
Voitteko uskoa tätä?
Olympiaunelmat toteutuvat, ja hän pääsee semifinaaliin.
Uskomatonta. Zhou Lijun voi tuskin uskoa sitä.
Voittaja edustaa pakolaisten olympiajoukkuetta,
Kimia Alizadeh Zonouzi!
Se oli todella tiukka ottelu. Vaikein otteluni.
Mutta nyt olen semifinaalissa.
Uskomaton loppu.
- Miltä sinusta tuntuu? - Olen tyytyväinen.
Onnea seuraavaan otteluun!
Cyrille Tchatchet II, kolmas yritys, 160 kiloa.
Kunnon ponnistus. Hallitse tankoa.
Pystyt tähän, Cyrille. Anna mennä.
Vahvasti, Cyrille. Anna palaa.
Hänellä on aikaa.
Katsokaa loppuasentoa.
- Hän vie tangon liian kauas. - Todellakin.
Sinulla on jo tulos. Paineet ovat nyt hänellä.
Rentoudu vain.
- Hyvä. - Ei...
- Hengähdä hetki. - Keskity vain seuraavaan vetoon.
ANJELINA OLYMPIAURHEILIJA
Kuulin, että perheeni saapui turvallisesti leiriin.
En voinut pidätellä tunteitani. Haluaisin tavata heidät kasvotusten.
Nähdä, miltä ne näyttävät nyt.
Haluan kilpailla ja palata leirille, jotta voin tavata vanhempani.
Uskon, että leirillä moni katsoo kisaa,
koska he tietävät, että tulin tänne kilpailemaan.
Uskon, että ystäväni ja perheeni haluavat nähdä minun kilpailevan.
Se inspiroi monia.
Naisten 100 metrin perhosuinti on käynnissä.
Rata numero 3, Yusra Mardini. Hän on pakolaisjoukkueesta.
Kolme jäljellä.
Ykkösellä ja kakkosella ovat kentän nopeimmat,
mutta pitäkää silmällä tätä pakolaisjoukkueen jäsentä.
Entinen Kongon demokraattisen tasavallan urheilija,
joka muutti Portugaliin viisi vuotta sitten.
Sää on polttavan kuuma. Kisa käydään keskellä päivää.
Puhdas ja hyvä alku Keletelalta.
Hän on keskellä kuvaa ja juoksee loistavasti.
Pakolaisjoukkue voittaa erän. Maganga oli toinen, Mwimba kolmas.
Aika on 10,33. Mikä hieno tarina ja matka.
Melko monen pakolaisurheilijan suoritukset -
ovat jääneet vajaiksi, kun he ovat tehneet olympiadebyyttinsä.
Hän on massiivinen, voimakas mies, joka on kotiutunut Portugaliin.
Hän varmistaa näin uuden esiintymisen olympialaisissa.
Olympialaisten semifinaalin aika.
Pelissä on paikka finaalissa. Jännitys on valtava.
Jokaisen ottelun jälkeen olen entistä itsevarmempi -
ja tunnen voiman koko kehossani. Minä voitan sen.
Tulin saavuttamaan ylimmän tavoitteeni. Se on kultamitali.
Minina yrittää potkua. Hyvä vastaisku alakautta.
Potku kohti päätä sisäkautta. Minina on tosissaan.
Olen tosi väsynyt. Käteen ja nilkkaan koskee.
Mutta jos voitan Venäjän, hopea on taattu -
ja olen askeleen lähempänä kultaa.
Jälleen hyvä potku Tatiana Mininalta.
Pakolaisjoukkueen 23-vuotias Kimia on punaisissa.
Löytyisikö häneltä panoksia jatkaa finaaliin?
Erinomainen alku Mininalle.
Hän on antanut kaikkensa. Viimeiset 20 sekuntia.
Ilosta hyppien Tatiana Minina loikkaa finaaliin.
Kimia Alizadeh Zonouzilla on vielä ottelu edessään.
Se on tänään, kun hän tavoittelee uutta pronssia.
Rehellisesti sanottuna tein kaikkeni. Ottelu ei ollut hallussani.
Ehkä sen pitikin olla niin. Ehkä on opittava hyödyntämään sitä.
Minulla ei ole aikaa sääliä itseäni. Menetin kultamitalin,
mutta minulla on silti mahdollisuus pronssiin.
Vuorossa on naisten 15 000 metrin juoksun toinen erä.
Lohalith pakolaisten olympiajoukkueesta.
Sitten kymmenennellä radalla on Yhdysvaltain mestari.
Hän jää niin paljon taakse, että...
Vaikka minulla on ikävä kotiin, minun on saavutettava tavoitteeni.
Eniten kaipaan poikaani.
Vaikka minulla on ikävä häntä, tiedän, että hän voi hyvin.
Tästä hetkestä lähtien minun täytyy olla hänen kanssaan.
Lohalith pakolaisten olympiajoukkueesta.
Unelmani on saada koti minulle ja Jaydenille.
Koti, jossa asuu myös vanhempani.
- Hei. - Millaista oli?
Se oli mukavaa. Hyvää työtä.
Mitä seuraavaksi, Anjelina?
Menen kotiin ja tapaan perheeni.
Se on ainoa asia, jota odotan innolla.
Minuutti lähtöön.
Miesten K-1 1000:n kolmas ja viimeinen puolivälierä.
Tässä Saeid Fazloula.
Tokion olympialaisten lähtöviivalla ajattelin vain perhettäni.
Hallituksen uutistoimistot olivat taas kirjoittaneet,
että olen petturi, kun jätin maani.
Vanhempani kuulivat sen, mikä harmitti heitä.
Siksi ajattelin vain heitä lähtöviivalla.
Suljin silmäni hetkeksi ja avasin ne uudelleen.
Käytin kaiken voimani siinä kisassa.
Ranska, Australia, Norja sekä pakolaisjoukkueen Saeid Fazloula.
Vain kaksi näistä urheilijoista pääsee semifinaaliin.
Ja lähtö.
Fazloula on lippalakki takaperin kolmosradalla.
Melko tasainen alku. He ovat jo kisanneet kerran tänään.
Tuhannesta metristä 750 metriä on toivoa ja 250 totuutta.
Australialainen on ollut aggressiivisin alussa.
- Pystyykö hän jatkamaan tahtia? - Australialainen on yhä johdossa.
Etienne Hubert alkaa nyt kiriä.
Ensimmäisenä Australia, sitten Ranska.
Nämä kaksi menevät semifinaaliin.
Kolmosradalla on Saeid Fazloula.
Pakolaisten olympiajoukkue neljäntenä.
Tämä on ensimmäinen kerta, kun pakolainen -
kilpailee ratamelonnassa...
Neljännesfinaalissa minulla oli erittäin hyvä alku -
kolmannen tyypin takana, etäisyys oli 15 tai 20 metriä.
Maalissa etäisyys oli muistaakseni viisi metriä,
vain puolitoista sekuntia. Kirin hyvin lopussa.
Olen jälleen neljäs. Olen silti onnellinen, että tein sen.
Kiitos paljon. Minä tein sen, veli.
- Hyvä kisa, Saeid. - Enempään en pystynyt.
Olen ylpeä sinusta. Pärjäsit hyvin.
Annoin todella kaikkeni loppuun asti.
Pääsin paikalle ja meloin kahdessa hienossa kisassa.
Huomisesta lähtien herään olympiaurheilijana,
ja olen hyvin iloinen siitä.
Minun on mentävä.
Olin Irania nopeampi.
Hieno homma.
Olen iloinen perheeni puolesta Iranissa.
He sanoivat...
Iranissa sanottiin: "Saeid ei ole hyvä.
Meidän urheilijamme on."
En sano mitään perheelleni. Perheeni pysyy kotona -
ja lukee sanomalehteä. "Saeid ei ole hyvä, Saeid on huono."
Nyt olen hyvä.
PRONSSIOTTELU
Olin ensimmäinen nainen Iranissa, joka voitti olympiamitalin.
Ja nyt haluaisin tehdä saman pakolaisjoukkueelle.
Lupaan tehdä parhaani.
Kaikki hymyilevät, koska tämä on päivän jymyjuttu.
Hän voitti pronssia viisi vuotta sitten 18-vuotiaana -
Iranin lipun alla.
Millainen saavutus sen onkaan hänelle olla mukana mitalitaistelussa.
Kuka saa pronssimitalin kolmannen erän lopuksi?
Korkeat panokset. Viimeinen minuutti.
Pakolaisjoukkueen toiveet lepäävät punaisen ottelijan harteilla.
Potku sisäkautta.
Pieni, lyhyt potku, joka on merkittävä Turkin joukkueelle.
Kymmenen sekuntia jäljellä. Pronssimitali -
näyttää tällä hetkellä menevän Turkkiin.
Tilanne voi muuttua yhdellä potkulla.
Ja pronssimitalin voittaja edustaa Turkkia!
Meidän on myös mainittava Kimia Alizadeh Zonouzin tarina.
Hän selätti olympiavoittajan ja uurasti edustaakseen -
pakolaisia olympiaurheilussa. Tämä jää historiankirjoihin.
Terveisiä ja kunnioitusta kaikille heille,
jotka ovat tunnustaneet minut maannaisekseen.
Olen nainen, Iranin lapsi. Taekwondourheilija.
Kasvoin taistelun keskellä ja aion jatkaa taistelua.
Hän haluaa lisää painoa. Nyt 195 kiloa.
Urheilija pysyy samana.
Kello käynnistyy, kun uusi paino on ladattu.
- Kello käy. - Minä vahdin sitä.
- Kello käy. - Älä kiirehdi.
Älä hosu, Cyrille. Ei, kaikki on hyvin. Älä huoli.
Sinulla on aikaa. Ota rauhassa. Älä kiirehdi.
- Kunnon ponnistus, Cyrille. - Rauhassa. Hengitä.
No niin, älä stressaa.
- Sinulla on aikaa - Kyllä.
Aikaa on.
- No niin, Cyrille. - Antaa mennä.
Anna palaa, kamu.
Hyvä! Antaa mennä! Pystyt tähän.
Kunnon ponnistus. Anna mennä.
Onnistu nyt.
Kyllä.
KOLMAS YRITYS 195 KG
Katsokaa tätä.
- Kun hän saa sen kiinni... - Aivan.
Hän säikäytti minut, kun lisäsi painoja. Ajattelin, että voi luoja.
Kun hän veti pään taakse ja teki tuon ilmeen, menin aivan...
Sen huomaa naamasta.
Tuon ilmeen tuntee. Ja veto oli parempi.
Kamu.
- Katso hänen kasvojaan. - Hän on tosi onnellinen.
Olen tosi ylpeä hänestä. Hän on pärjännyt loistavasti.
Siinä paha, missä mainitaan.
Mikä asenne vikan kanssa.
Huomasin sen, kun kävelit paikalle. Tiesin, että onnistut.
Ei, ihan totta.
Kun näin sinun kävelevän, ajattelin: "Kyllä, kultsi!"
Hyvää työtä, Cyrille!
- Olemme tosi onnellisia puolestasi. - Kiitos.
Tosi uskomatonta.
Mutta emme malta odottaa, että palaat.
Tule heti takaisin.
- CYRILLE OLI 10. LUOKASSAAN - HENKILÖKOHTAINEN ENNÄTYS.
PAKOLAISJOUKKUE EI VOITTANUT MITALEJA.
HE EDUSTIVAT YLPEINÄ SATAA MILJOONAA PAKOLAISTA YMPÄRI MAAILMAN.
HEIDÄN TARINANSA JATKUU PARIISIN KISOISSA VUONNA 2024.
ANJELINAN VANHEMMAT PAKENIVAT TURVALLISESTI ETELÄ-SUDANISTA.
HÄN TAPASI HEIDÄT VIHDOIN 19 VUODEN JÄLKEEN.
JONKIN AIKAA MYÖHEMMIN...
Tämä matka antaa minulle mahdollisuuden hyväksyä uusi elämäni.
Ymmärtää, että saan katsoa eteenpäin,
vaikka sydämeni katsoo yhä taaksepäin.
Olen vakuuttunut, että me kaikki ansaitsemme elää, unelmoida -
ja taistella tulevaisuudesta.
Kun lähdin Iranista, sanoin: "Minä, Kimia Alizadeh,
en ole historioitsija, sankari enkä Iranin joukkueen lipunkantaja.
Olen yksi miljoonista Iranin sorretuista naisista."
Olin yksin, ja ääneni ei ollut tarpeeksi voimakas maailmalle.
Nyt jokainen tyttö on kadulla taistelemassa oikeuksiensa puolesta.
Nyt olen yksi miljoonista Iranin rohkeista ihmisistä.
Juoksen jahdatakseni unelmaani ja saadakseni turvallisen asuinpaikan -
sekä mahdollisuuksia.
Inspiroidakseni muita.
Tapasimme lopulta Turkissa seitsemän vuoden jälkeen,
ja minä olin olympiaurheilija.
Isäni jopa itki.
En ollut koskaan nähnyt isän itkevän tai olevan niin onnellinen.
Henkilökohtaisessa elämässäni voitto tarkoittaa rauhaa ja turvallisuutta.
Pieni perhe, vauva.
SAEID, ANJELINA & KIMIA OVAT NIIDEN 52:N URHEILIJAN JOUKOSSA,
JOTKA SAIVAT UUDET STIPENDIT JA TOIVOVAT TULEVANSA VALITUKSI -
PARIISIN VUODEN 2024 OLYMPIALAISTEN PAKOLAISJOUKKUEESEEN.
CYRILLE SAI BRITTIEN KANSALAISUUDEN OLTUAAN PAKOLAINEN 7 VUOTTA.
HÄN TYÖSKENTELEE EDELLEEN MIELENTERVEYSHOITAJANA.
Olen oppinut matkastani paljon. Olen oppinut henkistä kestävyyttä.
Olen oppinut, että tulevaisuus on hyvin epävarma.
Joskus on vaikeaa, mutta olen oppinut pysymään toiveikkaana -
ja pyrkimään parhaaseen.
Tänä vuonna hän sai viimein brittipassin.
154, ensimmäinen yritys, Englanti.
Hyvin tehty, Cyrille.
MYÖS WAEL SAI STIPENDIN.
HÄN TOIVOO TULEVANSA VALITUKSI PARIISIN PAKOLAISJOUKKUEESEEN.
Kun jäin ulos Tokion olympialaisista,
tunsin oloni epätoivoiseksi ja surulliseksi.
Mutta en hyväksy sitä.
Wael aloitti harjoittelun täällä valkoisella vyöllä.
Nyt hänellä on kolmannen danin musta vyö.
Kun aloitimme taekwondon, hän sai mustan vyön ensimmäisenä.
- Hän valmentaa teitä tänään. Okei? - Okei.
Ole hyvä, valmentaja.
Valmiina? Oikea jalka taakse, kaikki.
Monet pakolaiset ovat ylpeitä minusta,
mikä motivoi monia nuoria ja lapsia.
Se osoittaa, että on toivoa. Unelman on jatkuttava.
Pariisin olympialaiset ovat unelmani. Yritän, kunnes se toteutuu.
ENNUSTEEN MUKAAN VUOTEEN 2024 MENNESSÄ 120 MILJOONAA IHMISTÄ -
JOUTUU PAKOLAISIKSI ERI SYISTÄ.
LIITY MEIHIN WWW.WEDARETODREAMMOVIE.COM