Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jako se ponosimo tobom.
Hvala.
Suočavamo se s najvećom izbjegličkom krizom
našega doba.
Ovo nije samo statistička kriza.
Ovo je kriza solidarnosti.
Ne znam koliko ih još mora pobjeći ili poginuti
prije nego što se međunarodna zajednica probudi.
Nitko na ovaj način ne riskira život svoje djece,
osim iz krajnjeg očaja.
Trebamo drukčiji odgovor s novom pričom o nadi.
Ja sam Waad.
Jedna sam od milijuna hrabrih Sirijki koje su se borile za slobodu.
Mnoge od nas su ubijene.
Još su milijuni bili prisiljeni napustiti Siriju.
Sve su to učinili Asad i njegovi saveznici.
Prije pet godina postala sam izbjeglica na ovakav dan.
ALEP, SIRIJA 2016.
Ovo su nam posljednje minute u Alepu.
Baš kao u noćnoj mori.
Evo, to je moja divna kuća.
Riječi ne mogu opisati ono što sad osjećam.
Ne želimo da nas tjeraju da pobjegnemo iz našega grada.
Imam ovu biljku.
Rast će izvan Alepa.
Još mi je teško shvatiti da smo to preživjeli.
Snimanje je bio moj način otpora.
Snimam da zaštitim svoja sjećanja,
da očuvam dom koji mi nedostaje i da sačuvam ljude koje sam izgubila.
Sad moram pronaći nov način da nastavim.
I da pričam priče, svoje i tuđe.
IZBJEGLIČKI LOGOR AL AZRAQ JORDAN
- Ideš li u školu? Koji razred? - Drugi.
- A ti? - Četvrti.
Četvrti. Shvaćam.
Kad treniraš?
Nekad složim jastučiće ovako visoko.
Napravim premet unatrag s njih i ovako se dočekam na noge.
- Napravit ćeš premet unatrag? - Da.
- Što ti je s rukom? - Slomljena je.
- Ozbiljno? - Salto na prijelazu.
Zbilja? Napravio si salto i slomio je?
Ovako je skočio. Kad je ustao, bila je slomljena.
- Boli li te sada? - Ne.
Mogao bi otići treneru Asifu i mogao bi trenirati ondje.
Dobio bi odoru za taekwondo.
Napredovao bi u pojasevima. Na kraju bi mogao dobiti crni pojas.
I imao bi crni pojas u taekwondou.
Jedan! Jedan! Dva!
Dva! Dva!
Prvi je dan došao trener Asif s prostirkom za taekwondo.
Pozdravio sam ga i predstavili smo se.
Pomagao sam mu postaviti prostirku, a on je rekao:
"Jednog ću dana gledati kako postaješ
svjetski prvak ako se upišeš na taekwondo."
Rekao je to, a sad, hvala Bogu, idem raditi to što je rekao.
WAEL SIRIJSKI IZBJEGLICA
U logoru Al-Azraq poznat sam kao "Wael Taekwondo".
Moj je najveći san postati
olimpijski prvak i osvojiti zlatnu medalju.
Također sanjam da će moja obitelj živjeti udobnije
i da će mi životne okolnosti biti bolje, kao što želim.
LONDON - UJEDINJENO KRALJEVSTVO
CYRILLE KAMERUNSKI IZBJEGLICA
Počeo sam dizati utege na vrlo neočekivan način.
Bio sam u Kamerunu s 14 godina
i sudjelovao sam na bratićevu krštenju.
Onda sam vidio sliku oca koji je dizao utege.
I otad se bavim time.
Kad sam prvi put ušao u teretanu,
vidio sam utege. Bili su prilično veliki.
Jer na slici utezi izgledaju maleno
pa sam se prestrašio kad sam stigao
i htio sam izaći.
KUĆA BENTLEY
Radim kao medicinski brat za mentalno zdravlje.
U mjesnom timu za mentalno zdravlje.
Bok.
Odlučio sam studirati sestrinstvo
zbog svojeg osobnog iskustva.
Kao izbjeglica, znate, prošao sam vrlo teška vremena.
Htio sam pomagati drugima, pružati im potporu u oporavku.
OLIMPIJSKE IGRE MLADIH, 2014.
Pobjednički osmijeh, sportašica pobjednica.
Kimia Alizadeh Zenoorin penje se na vrh postolja.
Vrlo prikladno i krasno zlatno odličje za mladu djevojku.
KIMIA IRANSKA IZBJEGLICA
Kad sam imala sedam godina, počela sam s taekwondoom.
Blizu naše kuće bila je teretana.
Imali su samo taekwondo. Nisam imala izbora.
Sjećam se prvog treninga, skrila sam se u zahodu
dok nije završilo i vratila sam se kući.
Zapravo sam vrlo sramežljiva
i nisam se voljela služiti borilačkim vještinama.
Ne znam točno zašto, ali nije mi se sviđao taekwondo.
No mislim da mi je to bilo u krvi.
To je zastava moje domovine.
Zelena, bijela i crvena.
Otac mi ga je izradio,
nakon što sam prije dvije godine došla u Njemačku.
Moje ime, a ovo je "taekwondo" na korejskome.
OLIMPIJSKE IGRE, RIO 2016.
Bila sam jako mlada. Osvojila sam brončanu medalju
i to je bila prva olimpijska medalja za iranski ženski sport.
Ovo su divni trenuci.
Kimia Alizadeh Zenoorin.
Vrhunska brončana medalja za ovu mladu žena iz Irana.
Sjećam se svake sekunde na pozornici u Riju.
Kao da sam imala dva krila i letim.
KAMP ZA TRENING IZBJEGLICA KENIJA
ANJELINA IZBJEGLICA IZ JUŽNOG SUDANA
Izbjeglica sam, trčim na stazi od 1500 metara.
Bavila sam se razvojem zajednice i društvenim radom.
To najviše volim.
Uvijek volim raditi nešto što ima veze s ljudima.
Majka sam jednog sina, zove se Jayden Luise Monutore.
Zgodan je trogodišnji dječak.
Jayden je pametno dijete.
Vrlo je pričljiv.
Vrlo je aktivan dječak.
Želi raditi sve što i vi.
Napustila sam svoju zemlju i došla u Keniju.
Živjela sam s tetom u izbjegličkom logoru u Kakumi.
Bila sam jedna od sportašica
u prvoj olimpijskoj izbjegličkoj ekipi.
Ovo je moj prsluk. Čuvam ga za uspomenu.
Za uspomenu na Olimpijske igre 2016. u Riju.
Bio je to dobar početak za mene.
Kad su nas izabrali,
nisam znala mnogo o natjecanju, a možda ni o trčanju.
OLIMPIJSKA IZBJEGLIČKA EKIPA
Svi su ustali i pljeskali nam.
Sav stres koji sam možda osjećala
prije putovanja na Olimpijske igre
nestao je u mom umu
i samo je osjećaj sreće i radosti
ispunjavao moj um.
Ne sanjam samo u snu,
nego i kad hodam, vozim bicikl, kad veslam,
mogu zamisliti neke trenutke
u kojima g. Bach donosi poruku u kojoj piše:
"Saeide Fazloula, kvalificirao si se."
SAEID IRANSKI IZBJEGLICA
Moj se rodni grad zove Bandar-e Anzali.
Podsjeća na Veneciju.
Imamo najveću lagunu na svijetu,
a imamo i najveće jezero, Kaspijsko more.
Moj tata radi u luci.
Kad sam bio dijete, uvijek sam se družio s tatom.
A ondje je bio i kanu klub.
Vidio sam mnogo ljudi i pomislio: "Oni veslaju, to je baš zabavno."
KARLSRUHE - NJEMAČKA
U početku sam imao problema jer nisam znao plivati.
Prvo sam morao naučiti plivati.
Potrudio sam se jer sam otpočetka volio plovidbu kanuom.
Priprema, pozor, sad!
Alexandre: 10,3.
Saeid: 9,9 sa 157,
ali ovaj je put očito krenuo ranije.
S 18 godina kvalificirao sam se za iransku prvu reprezentaciju.
Dao sam sve od sebe, uistinu sve.
Ovo su sportaši iz Islamske Republike Irana.
Na drugome su mjestu sportaši iz Irana u kajaku četiri.
Aleekskeyev i Dergunov na prvom su mjestu nakon 500 m.
Kazahstanci osvajaju zlatnu medalju!
U međuvremenu, iranski sportaši
s velikom radošću reagiraju na drugo mjesto.
Osvojio sam srebrnu medalju, što mnogo vrijedi.
To mi je vrlo važno.
Azijske igre 2014.
U Njemačku sam došao s 24 godine.
Da sam počeo veslati u kanuu sa šest godina,
već bih bio olimpijski prvak.
Ovdje je 30, 32 stupnja. Prevruće je.
Ovo je sauna, ima pare i vlage.
U redu. Kaže: "Pij mnogo vode."
Da, od danas moram početi piti mnogo vode.
Tatu nisam vidio šest godina.
Mama mi uvijek kaže da Bog sve vidi.
Ako se jedna vrata zatvore, druga se otvore.
SJEĆANJA
Mogu samo reći da se cijelo vrijeme mole za mene
i nadaju se da ću ići na Olimpijske igre
Kako bi se osjećao
da te izaberu za izbjegličku ekipu na Olimpijskim igrama u Tokiju?
Kao prvo, osjećaj bi bio neopisiv
jer bi to bilo nešto vrlo posebno.
Osjećaj na Olimpijskim igrama...
Naporno treniram.
Mnogo sam žrtvovala za još jednu priliku.
Katkad poželim odustati
jer mi je dosta borbe protiv svega.
Ali sada su Olimpijske igre veliko svjetlo u mom životu
i želim pokazati to svjetlo,
pokazati sunce svoga života Irancima,
svim izbjeglicama diljem svijeta.
Bila bi mi čast da dobijem priliku da zastupam
sve siromašne ljude diljem svijeta.
Također trebamo pokazati da izbjeglice mogu biti sportaši
koji se mogu natjecati na najvišoj razini.
To bi značilo da predstavljam
mnogo izbjeglica iz cijelog svijeta.
Ne samo Sirijce, već sve izbjeglice.
Mogao bih biti njihov glas,
govoriti o njihovim nevoljama i svemu što su prošli.
Znate da ćemo danas objaviti
svih 56 stipendista,
neovisno o tome jesu li izabrani za olimpijsku izbjegličku ekipu.
- Bok, Kimia. - Bok.
- Kako si? - Dobro, hvala. A vi?
Dobro.
- Guten Tag. - Bok, Gonzalo. Bok.
Bok, Saeide.
- Bok, Anna. - Kako si?
Nervozan sam.
- Jesi li nervozan? - Jesam.
Kao što možete zamisliti, kriteriji za selekciju
isti su kao oni za ulazak u program.
Morate imati izbjeglički status, biti sportaš elitne razine.
Vidim da dolazi mnogo ljudi.
Da, moji su suigrači.
Da, pozdrav svima.
- Bok. - Bok.
Drago nam je što možemo objaviti da je tvoje ime na popisu.
U tvome slučaju...
Zadovoljstvo nam je što možemo reći da si na popisu
koji će sutra otići u Izvršni odbor MOO-a.
O, moj Bože!
Imena su:
James...
Paulo...
Rose...
I Anjelina.
A u ovom slučaju, uglavnom na temelju sportskih kriterija,
nažalost moram objaviti da niste na popisu
koji ćemo proslijediti.
Samo želimo reći da je ovo...
Ovo je tek početak, vrlo ste mladi.
I dalje se možete ponovno prijaviti za program.
Ako želite nastaviti sportsku karijeru, radujemo se
vašim prijavama.
Malo je uzrujan.
To je normalno, shvaćam. Razumijemo.
To mu je bio san.
- Da. - Naporno je radio za to.
I dalje to može biti.
On je najmlađi od stipendista, znate.
To je tek početak.
Waele, ispričala sam se u tvoje ime kad si pokušao otići.
Rekla sam im da si tužan jer je ovo tvoj san.
Rekli su da si vrlo mlad i da je ovo tek početak.
Ne budi tužan.
Molim te, nastavi.
Molim te, nastavi, nastavi sanjati. I bit ćemo u kontaktu.
Pa-pa.
Waele, dođi.
Pusti me na miru, samo želim malo prošetati.
...ali nisam sretna.
Očekivali smo da ćemo biti veća ekipa.
Tražim samo da razmotrite preostale.
A sad mi je čast objaviti
sportaše olimpijske izbjegličke ekipe MOO-a za Tokio 2020.
PREDSJEDNIK MEÐUNARODNOG OLIMPIJSKOG ODBORA
Cyrille Tchatchet II.,
Dorian Keletela,
Alaa Maso,
Saeid Fazloula...
Yusra Mardini,
Jamal AbdelMajid.
Kako se osjećaš, čovječe?
Ne znam kako bih to opisao.
To, čovječe.
Svatko može predstavljati svoju zemlju ako je dovoljno dobar.
Ne može svatko predstavljati nešto veće.
Sanda Aldass,
Ahmad Alikaj,
Muna Dahouk...
Službeno je, idem u Tokio!
Da, to je sjajno!
...Rose Likonyen,
James Nyang,
Anjelina Nadal,
Paulo Amotun...
O, da.
Da, ja sam dizač utega.
Aram Mahmoud,
Wessam Salamana,
Eldric Sella...
Moramo proslaviti kako treba, dobro?
Masomah Ali Zada,
Bareddin Wais,
Javad Mahjoub,
Wael Shueb, Hamoon Derafshipour,
Tachlowini Gabriyesos...
Luna Solomon,
Kimia Alizadeh...
Abdullah Sediqi,
Popole Misenga,
Nigara Shaheen,
Aker Al Obaidi.
Čestitam svima vama.
Vi ste olimpijska izbjeglička ekipa MOO-a u Tokiju 2020.
Prvi ćete se put kao ekipa susresti u Dohi
da se možete povezati kao ekipa.
DOHA - KATAR
JEDANAEST DANA DO SVEČANOSTI OTVARANJA
Kad vidim broj kultura, osobnosti,
sporta, podrijetla, priča, to je nevjerojatno.
Vaše sudjelovanje nije samo vaše natjecanje.
Dio ste ekipe, dio ste većeg projekta.
Moramo se pokušati bolje upoznati.
To je vrlo važno. Izrazito važno.
Obitelj mi je u Kamerunu.
Imam petero braće i sestara.
Tipična afrička obitelj.
Ne zanima ih sport.
Imao sam sreće što me mama vodila.
Pronašla je nekoga tko me može ubaciti u teretanu
i to mi je bila potpora.
- Nisam te vidio. - Ozbiljno?
Jako dobro. Dobro povlačenje.
I spuštanje je dobro.
Teretana je... To je...
Nije to samo okružje za vježbanje sporta
nego i društveno okružje.
Ne treniramo samo dizanje utega,
katkad i često razgovaramo,
znate, zafrkavamo se.
To mi mnogo znači.
Da, bravo.
Kad si počeo dizati utege?
- Koje je to bilo godine? - 2010. godine.
Još sam živio na zapadu Kameruna, na farmi.
Ne koristimo strojeve za kopanje tla.
- Nego ašov i pijuk? - Da, tako sam...
Dlanovi su mi bili tvrdi prije nego što sam počeo dizati utege.
- Zato rijetko dobijem žuljeve. - Ali, Cyrille.
Imaš li snimke iz vremena kad si dizao utege?
Na jednoj na YouTubeu podižem 180.
Kad si bio malen? Kad si bio ovoliki?
I kosa!
- Zapravo sam... - Što, imao si 85?
Imao sam 81 kilogram.
Možeš!
Hajde!
To mi je rekord.
Jako lijepo.
Uspravi se!
To!
To je baš dojmljivo.
Možeš li nam reći kako si došao u UK?
U UK sam došao 2014. godine
kako bih se natjecao na Igrama Commonwealtha.
Nakon natjecanja na Igrama Commonwealtha
napustio sam selo.
Samo sam otišao, nisam znao kamo idem.
Samo sam htio pobjeći od svoje ekipe...
iz nekih razloga o kojima ne želim govoriti.
Dogodilo se nešto zbog čega sam napustio selo Igara Commonwealtha
i nisam se vratio u Kamerun.
I tako sam putovao dok nisam došao u Brighton.
- Osjećaš li pritisak? - Da, dobro sam.
Živim ovdje sedam godina.
Ovdje sam studirao.
Kad sam napustio Kamerun, još sam bio tinejdžer.
Kad se osvrnem, kad sam imao 19 godina,
bio sam manje otporan.
Patio sam od depresije.
Morao sam k liječniku, a on mi je prepisao antidepresive.
Moj je liječnik bio vrlo otvoren, opušten, neformalan,
tako da smo vodili dobre razgovore.
Kad sam 2016. dobio azil, ja... Znate...
Mislio sam da bih mogao...
Morao sam učiniti nešto da se odužim zajednici.
Dolazim iz ratnog područja.
Izgubila sam članove obitelji.
TEGLA LOROUPE VODITELJICA EKIPE
Ali borila sam se da budem dobra osoba.
Htjela sam se boriti za svoju zajednicu
kako bismo imali priliku promijeniti svoje živote.
Imamo priliku promijeniti živote drugih ljudi.
Kad sam odrasla,
uvidjela sam da se nemam na koga osloniti.
Shvatila sam da odgovaram sama za sebe.
Već sam 19 godina razdvojena od roditelja.
Bilo mi je teško vidjeti koliko roditelji mogu voljeti svoje dijete.
Nisam to doživjela.
Kad je Jayden imao jednu godinu,
poslala sam ga u kamp Kakuma da bude kod tete.
Toliko sam željela biti u ekipi
jer sam znala da imam nekoga tko ovisi o meni.
Zato sam se toliko žrtvovala
da ga pošaljem natrag u Kakumu da se usredotočim na trening
kako bih upala u ekipu
jer sam znala da moram tražiti više šansi, više prilika,
možda kako bih mu pružila dobru potporu.
Najviše se zbog njega trudim da uložim više sebe.
Kad pobijediš ili čak i kad ne pobijediš,
cijeli svijet, uključujući i vašu rodbinu u vašoj zemlji,
vidjet će vas,
osobu koja je prognana.
Mogu naučiti nešto od vas.
Zašto? Jer ste snažni ljudi.
Pozdrav svima, ja sam Davoud.
Živim u Londonu, treniram Kimiju.
Oprosti, možda ti je neugodno, ali rođendan joj je
i mislim... Ljudi.
Sretan rođendan, draga Kimia
Sretan rođendan ti
Ova je prigodno za Covid, možeš je spustiti ako želiš puhnuti.
Prvo želim nešto zaželjeti.
Da, tako je. Zaželi želju.
- Sve najbolje za našu ekipu. - Da.
I zlatnu olimpijsku medalju.
Jedina iranska osvajačica olimpijskog odličja
objavila je da je zauvijek napustila zemlju.
IRANSKA OLIMPIJKA KAŽE DA JE PREBJEGLA
Jedna od najboljih iranskih olimpijskih sportašica prebjegla je.
JEDINA IRANSKA OSVAJAČICA OLIMPIJSKOG ODLIČJA PREBJEGLA JE
Kimia Alizadeh je taekwondoašica
koja je osvojila broncu na Igrama u Riju 2016. godine
te je oštro kritizirala
vladu svoje zemlje.
Iz njezine objave ne zna se gdje se sada nalazi.
OLIMPIJSKA IZBJEGLIČKA EKIPA
Morala sam raditi sve što vlada želi
i što sustav želi.
Morala sam ići na političke sastanke i govoriti sve što su htjeli.
I reći: "Žene su ravnopravne muškarcima u Iranu."
A to više ne mogu jer znam da to nije istina
i da oni lažu.
Odlučila sam to prekinuti.
Zdravo, potlačeni iranski narode.
Zbogom, plemeniti iranski narode.
Koliko me dobro poznajete?
Samo koliko ste me vidjeli na natjecanjima,
na televiziji ili u prisutnosti dužnosnika.
Zakrili su moja odličja obvezatnim hidžabom
i pripisali ih vlastitu vodstvu.
Bila sam im nevažna. Kao i svi mi.
Mi smo oruđe.
U vašim patrijarhalnim i antiženskim umovima
uvijek ste mislili da je Kimia žena bez jezika.
Ova je odluka teža od zasluživanja olimpijskog zlata.
Ali gdje god bila, ostat ću iransko dijete.
Oslanjat ću se na vaše ohrabrenje
i željet ću samo vaše povjerenje na teškom putu kojim sam krenula.
Testiranje na Covid. Ovo će biti ključno.
Nadamo se da će svi biti negativni
zbog testiranja na Covid, ali i vašeg izbjegličkog statusa.
Sve je još kompliciranije kad prijeđemo granice,
carinu i ostalo.
Godine 2015. održale su se kvalifikacije
za Olimpijske igre u Riju.
Bili smo u Milanu.
Otišao sam posjetiti katedralu. Ušao sam i unutra.
S nama je bio zaštitar koji je pazio
da ne pijemo alkohol, ne jedemo svinjetinu,
razgovaramo s djevojkama i pripadnicima drugih nacija.
Kad sam se vratio u Iran, sve je postalo neizvjesno.
Nekoliko su me dana strpali u zatvor.
Navodno me je nekoliko puta uslikao
i poslije tvrdio
da sam bio u crkvi i da sam promijenio vjeru.
Vjersko preobraćenje podrazumijeva tešku kaznu,
čak i smrtnu kaznu.
Znali su da ne mijenjam religiju
jer sam ponavljao da sam musliman.
Ali odrastao sam čovjek i mogu raditi što želim.
Ali pritisak je bio presnažan i preintenzivan.
Bojao sam se da mi je ugrožen život.
Došao sam do zaključka da više nemam izbora.
I morao sam pobjeći pješice.
Na istom sam mjestu!
Zapravo si otišao unatrag.
Čovječe!
Mislim da nikad neću plivati. Nikad.
Dečki, što radite ostatak dana?
Vjerojatno još 20 ili koliko već ovdje i...
- Koliko je sad sati? - ...moramo se spakirati.
U nevolji sam, čovječe.
A zatim na avion. Radujem se što ću malo trenirati.
DEVET DANA DO SVEČANOSTI OTVARANJA
Prizemlje.
- Bok, kako si? - Sve je u redu.
Neću nositi torbu dolje.
Čuo sam žamor i samo sam ih ostavio gore.
- Ne, mala promjena plana. - U redu.
Možete li se vratiti u sobu?
Javit ćemo se, ali odmah ćemo objasniti što slijedi.
Znači, neću nositi torbe dolje? U redu je.
Da. Javit ćemo vam se u vašoj sobi.
Dobro, nema problema.
Rekli su nam da se let mijenja i slično.
Upravo sam razgovarao s nekim.
Uskoro će nam reći što se događa.
Ali ne morate sada odnijeti torbe.
Dobro, ali ipak idemo, zar ne?
Nismo sigurni koje su posljedice,
ali sigurni smo da večeras ne idemo u Japan.
JOANNA PRODUCENTICA FILMA
Jedna je ekipa pozitivna na Covid.
Samo jedna,
ali to ima golem utjecaj na cijele Olimpijske igre.
I ti će sportaši biti shrvani.
Ne postoji li mogućnost da mogu ići poslije?
Da, ta mogućnost postoji.
Vrlo je izgledna.
O, Bože.
WAAD REDATELJICA FILMA
Svi smo malo šokirani. Znate?
Čekanje mi je bilo preteško.
Čekamo i čekamo.
Sad imamo jednog pozitivnog člana
i ne znaš hoće li ti se san ostvariti.
Da.
Ako možeš nabaviti samo šipku i platformu,
možemo trenirati i ondje, ne smeta mi.
A za pet dana možda naučiš i plivati.
- To je veliko postignuće. - Taj je bazen bolji.
Možda bih i mogao početi plivati, ne?
- Nikad se ne zna. - Nema platforme. Ni šipke.
PET DANA DO SVEČANOSTI OTVARANJA
Što ćeš sada?
Idem na svoj prvi trening, veslački trening.
Koliko dana nisi...
Nakon pet dana. Pet dana. Pet dana nisam veslao.
Konačno ću veslati.
Mogu trenirati, ali boli me.
Boli me ovdje, ali nemam okvir za stopalo.
Vidite ovdje.
Ovo treba popraviti u čamcu, ali to je zbog vrućeg vremena.
Da, nije popravljeno.
Ovdje je sve drukčije.
Znate, nisam turist.
Idem na Olimpijske igre.
Ne idem u Tokio kao turist.
Saeide, to je samo jedan trenutak.
Uvijek je ovako. Nikad nam nije bilo lako.
Sjećaš se?
Sjeti se svega. Nikad nam nije bilo lako.
Ali uskoro će sve biti gotovo.
Žao mi je.
Bilo mi je teško prihvatiti odlazak iz Sirije.
Što misliš o vlastitu putovanju?
Kad razmišljam o tome, odmah se ražalostim.
Ne razumijem, samo sam ljut,
zašto se nešto takvo dogodilo.
Spavao sam dva i pol dana
u planinama noću, hodao sam noću
jer više nismo mogli hodati tijekom dana.
Bilo je preopasno.
Vojska vas je smjela ubiti.
Ali 1999. godine,
tada sam bila vrlo mlada,
kad je izbio rat,
nisam znala što se zapravo dogodilo
jer sam samo čula oružje,
zvuk bombi.
Nisam mogla znati jer su čak i moji roditelji
samo govorili da se požurimo
i da moramo pobjeći.
Katkad ne možete pitati roditelja što se događa zbog straha.
Bili smo u Homsu.
Otišli smo u sela oko Homsa
i ostali ondje mjesec dana, seljakali se.
Kad smo čuli da je područje sigurno, odmah bismo otišli onamo.
Došli smo na jordansku granicu
i ostali ondje 15 dana.
Imali smo kontrolne točke.
Kad sam stigao u Brighton...
Bio sam beskućnik oko dva mjeseca.
Živio sam na obali pokraj mosta.
Mislim da je situacija postala vrlo teška i ja...
Postao sam vrlo neraspoložen i suicidalan.
Sjećam se da sam došao do litice.
Kad sam stigao do litice, vidio sam znak za Samaritance.
"Ako se osjećate loše ili ako želite okončati život"
ili nešto slično, "nazovite taj i taj broj"
pa sam nazvao taj broj.
Nekoliko minuta poslije došla su dva policijska vozila.
Uspjeli su me spriječiti, rekao bih.
Onda smo napokon došli do turske granice.
Ondje sam vidio nešto
što ću pamtiti do kraja života.
Ondje je bila dolina puna prsluka za spašavanje.
Toliko ljudi, tisuće ljudi.
Moja je teta uspjela odvesti neku djecu u izbjeglički kamp
i smatrala je da bi to moglo biti sigurno.
Bila sam među tom djecom.
Bilo mi je teško napustiti svoje roditelje.
Znala sam da mi je to prilika da dođem na sigurno mjesto.
I mislila sam da poslije mogu doći za mnom.
Samo je UN-ovo vozilo dovozilo hranu u Južni Sudan,
a kojim smo došli u Kakumu.
Kad smo ušli u taj kombi, svi smo zaplakali.
Mislili smo da ćemo umrijeti.
Kad smo tek stigli, logor nije bio onakav kakvim sam ga zamišljao.
Kad sam pogledao iz daljine i vidio sve željezo, rekao sam si:
"To je to, nema nam spasa!"
U logoru sam od 2014., već nekih osam godina.
Područje je bilo vrlo jalovo.
Pokušali smo posaditi zelenilo i stabla.
Ovo je moj smještaj, gdje živim.
Proveo sam godine ovdje, a i dalje živim ovdje.
Obavijestili su me da sam uhićen
zbog kršenja Imigracijskog zakona.
Zatim sam odvjetniku prepričao svoju prošlost
i savjetovao me da zatražim azil.
Pritvoren sam na otprilike... mjesec dana.
Kad su me pustili iz pritvora,
prebacili su me u Birmingham,
gdje sam počeo takoreći od nule.
Zatim smo tri dana morali spavati na ulici u Mytiliniju,
na tlu.
Više nas je puta pretukla policija.
A u Austriji su nas pritvorili na jednu noć.
To je bilo moje putovanje iz Irana u Njemačku.
Svaki put kad netko čuje informacije o mojim roditeljima,
uglavnom je to nešto negativno.
Svaki bih put zaplakala dok nisam sebi rekla:
"Koliko ću dugo plakati?"
Zanimalo me jesu li sigurni i zdravi.
I...
I misle li i oni na mene.
To mi je najvažnije.
ČETIRI DANA DO SVEČANOSTI OTVARANJA
Primila sam izravan poziv od bratića
i rekao mi je da su moji roditelji na putu
iz Južnog Sudana u izbjeglički logor Kakuma.
Nisam bila sretna jer znam
da to putovanje nije toliko sigurno.
Dok ih ne vidim oči u oči,
neću vjerovati
i tek ću tada biti sretna.
Pokušat ću se usredotočiti na trening, tako da se mogu natjecati.
Pokušala sam ih odgurnuti u mislima,
ali još dolaze.
Dragi svi, nadamo se da ste imali dobar dan i da ste dobro.
Jutrošnja vijest o negativnom testu
bila je sjajan početak dana.
Tim EOR-a proveo je istragu
i zaključio da se nijedan član delegacije
ne može smatrati bliskom kontaktom.
Sutra?
Ozbiljno?
Pa, to su vrlo dobre vijesti, Gonzalo.
To!
TOKIO - JAPAN
JEDAN DAN DO SVEČANOSTI OTVARANJA
- Zdravo. - Bok.
Želiš li nam otkriti neku tajnu?
Upravo se vraćam s olimpijskog stadiona.
Ondje smo imali nekoliko proba za sutrašnju svečanost.
To je prilično posebna uloga.
On mi je trener.
- Tvoj trener? - Da, moj trener.
Bok, Saeide.
Žao mi je, imam internet samo u sobi.
Kad si me nazvao, odmah sam otrčao do Sheile.
Okreni se.
- Savršeno? - Ne, naboralo se.
Je li dobro?
Nije, naborano je. Ovdje su nabori.
Preširoko je u ramenima.
Ostavit ću vas. Moram po punjač.
SVEČANOST OTVARANJA
Grčka!
Jako se ponosimo tobom.
Hvala.
OLIMPIJSKA IZBJEGLIČKA EKIPA
Olimpijska izbjeglička ekipa.
Island.
Dame i gospodo, sportaši!
Dame i gospodo, olimpijska zastava.
Šest olimpijaca koji nose zastavu predstavljaju sve sportaše
koji su služili kao ključni radnici u svojim zajednicama
za vrijeme Covida-19.
Olimpijsku izbjegličku ekipu predstavljaju
Cyrille Tchatchet.
Ahmad Bareddin Wais, prvi olimpijac,
jedan je od 29 sportaša izbjeglica.
24-godišnjak koji je zatražio azil u Trinidadu i Tobagu 2018.
Održao je svoj boksački san.
Peti krug od deset u slobodnome stilu.
Sanda Aldass u bijelome...
SANDA ALDASS, 31 GODINA SVJETSKA LJESTVICA: 192
...predstavlja Olimpijski odbor za izbjeglice,
nakon bijega u Nizozemsku iz Sirije.
TOKIO, 2022.
Uzbuđen sam što sam opet na platformi
jer se već sedam godina nisam natjecao u inozemstvu.
Ne smijete zaboraviti da su se ti momci natjecali,
trenirali su, imaju malu prednost.
Čekali smo ovo godinama.
Prošle je godine odgođeno, stoga sam jako uzbuđen.
Najviše se nadam da ću srušiti svoj osobni rekord.
Ali bio bih zadovoljan i ulaskom među prvih deset.
Slijedi prva borba,
ona o kojoj već govorite,
Kimia Alizadeh Zenoorin.
KIMIA OLIMPIJKA
Ima 23 godine.
Borila se za Iran u Riju
i osvojila broncu u kategoriji ispod 57 kilograma.
U toj se kategoriji natječe. A što kažete na ovo?
Bori se protiv iranske taekwondoašice,
Nahid Kiyani Chandeh.
Bit će zanimljivo vidjeti kako će jedna drugoj pristupiti.
Nahid mi je najbolja prijateljica i bila je moja suigračica.
Dugo sam bila s njom u iranskoj reprezentaciji.
IRI - NAHID KIYANI CHANDEH (17) 22 GODINE
Mahroo je bila moja trenerica kad sam počela s taekwondoom.
Počela sam s Mahroo.
Bila mi je trenerica kad sam osvojila broncu u Riju.
Sad trenira Nahid. Nevjerojatno.
Napustila sam svoju zemlju, došla ovamo
i trenirala nakon brojnih uspona i padova u životu,
a sad se moram boriti protiv prijateljice.
Udarac u glavu, tri boda.
To je za Kimiju.
Ovo je udarac za izjednačenje.
Kimia...
Isprazni um. Ideš se boriti.
Dva boda više-manje ne znače mnogo.
Kad idem na natjecanja,
zaboravim sve iz prošlosti
jer ne želim da me prevladaju osjećaji na natjecanjima.
Ali da budem iskrena, bila sam puna emocija
jer sam se natjecala protiv svoje zemlje.
Ovo je kvalifikacijsko natjecanje.
Ali ne izjednačava rezultat.
Sedam za Alizadeh Zenoorin naprama četiri za Kiyani Chandeh.
Kiyani Chandeh zaostaje za četiri boda i ima još 75 sekunda.
Kiyani Chandeh treba mnogo bodova.
Pobjednica, u plavome,
predstavnica olimpijske izbjegličke ekipe,
Kimia Alizadeh Zenoorin!
Što si šapnula Nahid kad si pobijedila?
Rekla sam joj:
"Ne igraj njihovu igru, ne dopusti im da te iskorištavaju."
I zagrlila si Mahroo, zar ne?
Nisam samo zagrlila bivšu trenericu.
ŽENE - 57 KG REZULTAT KVALIFIKACIJA
Zagrlila sam svoju trenericu, svoju zemlju i sve što mi nedostaje.
TAEKWONDO KVALIFIKACIJE
KIMIA ALIZADEH ZENOORIN POBJEDNICA S REZULTATOM 13-5
- Čestitam! - Hvala.
Idemo, Cyrille.
Pripremi se, hajde.
- Hajde, kompa. - Cyrille Tchatchet II. Prvi pokušaj.
CYRILLE OLIMPIJAC
- Idemo! - Hajde.
Bože, sad sam nervozna.
Izgleda nabildano.
- Baš nabildano. - Hajde, Cyrille.
- Hajde, kompa. - Idemo, kompa.
Drži.
Opet nam to radi.
Neuspješno podizanje.
...ostaje na 153 kg.
- To je previše. Dobro je. - Prvo dizanje, nije kalibriran.
Opusti se, snažno povuci.
Kontroliraj hvat. U redu je, imaš vremena.
POSLJEDNJI POZIV ZA SPORTAŠE
Odmah nakon borbe protiv Nahid
vidjela sam predsjednika iranskog Odbora za taekwondo.
I rekao je:
"Iranski narod nikad neće zaboraviti da si zabrljala."
"Ustala si pred svojom zemljom
"i borila se protiv nje."
Bila sam šokirana, tresla sam se.
Otišla sam na zahod i povraćala sat vremena.
Ali prošlost je iza mene i moram se usredotočiti na iduću borbu.
JADE JONES (1) 28 GODINA
Jade Jones.
Želi postati prva taekwondoašica
koja je osvojila tri zlatne olimpijske medalje zaredom.
OSMINA FINALA
Ovo je za mjesto u četvrtfinalu.
Nakon prve borbe nisam imala dovoljno vremena
da se pripremim i oporavim.
GB - JADE JONES (1) EOR - KIMIA ALIZADEH ZENOORIN (16)
I evo ga. Alizadeh Zenoorin osvaja prvi bod.
Sve ovisi o ovoj dvominutnoj rundi
za dvostruku olimpijsku prvakinju koja pokušava osvojiti treće zlato
i za Alizadeh Zenoorin koji želi nešto bolje od brončane.
Svaka ima po deset bodova, bodovi za Alizadeh Zenoorin.
Ostale su samo 22 sekunde
i Zenoorin se vraća u vodstvo.
Jones je na rubu eliminacije.
Jade Jones je na odlasku.
Britanska ekipa ne može vjerovati.
Ne može ništa učiniti.
Kakvo iznenađenje!
Alizadeh Zenoorin iz izbjegličke ekipe
izbacila je Jade Jones, dvostruku olimpijsku prvakinju.
TAEKWONDO - ŽENE - 57 KG OSMINA FINALA
ALIZADEH ZENOORIN POBJEDNICA S 14-10
Drži.
To je to.
Dobro dizanje.
Sad si olimpijac, i službeno. Bravo.
Bravo. Tako se ponosim.
Imaš još jedno u sebi?
Raspoložen si?
CYRILLE TCHATCHET II. DRUGI POKUŠAJ - 190 KG
- Kako se osjećaš, Saeide? - Dobro.
Malo sam nervozan, ali to je normalno.
Treba mi malo adrenalina.
Pozitivnog adrenalina.
Drago ti je što si opet u svom čamcu?
Da. Napokon imam svoj čamac.
Pa, narod u Iranu pod velikim je pritiskom.
Moja obitelj, nakon što je izgubila mene, nema što izgubiti.
Otkad sam otišao, zvala ih je policija i tajna služba.
Razgovarali smo i zaključili
da mi je, naravno, svakodnevan život mojih roditelja važan,
ali ako mogu učiniti nešto što će pomoći ljudima moje zemlje,
biti njihov glas na međunarodnoj platformi,
onda ću svakako to učiniti.
MUŠKI KAJAK, SAMCI, 1000 M EOR - SAEID FAZLOULA, 28
A sada peti i posljednji krug na 1000 metara za muškarce.
Treća staza, za olimpijsku izbjegličku ekipu, Saeid Fazloula.
SAEID OLIMPIJAC
Evo ga, Fazloula.
Peti krug, ovo je 12. utrka od jutros.
Prvi dan programa za kajakaške samce.
Krećemo u petu i posljednju utrku.
Vrlo dobar početak u petoj stazi.
Senzacionalan početak Schopfa.
Imamo i kineskog veslača Zhanga Donga
koji također ubacuje u petu.
Moraju se truditi malo više nego što to možda žele
jer ovo će biti blizu. Dvojica prolaze automatski.
Bit će to Njemačka.
I Varga na daljoj strani, iz Mađarske.
Njih dvojica automatski prolaze
u polufinale sutra ujutro.
Fazloula i Mrabet iz Tunisa
morat će se ponovno utrkivati u idućem krugu.
CILJ
- Saeide? - Da?
I to je bilo nevjerojatno. Ne budi strog prema sebi.
Ovo je bila moja teška utrka, vjerujte mi.
Saeide, nitko od ovih sportaša
nije doživio ono što si ti doživio, tako da nije važno.
Naprijed, Saeide. Ne izluđuj se zbog toga.
Teško je, ali uzbuđen sam.
Kvalificirao sam se za četvrtfinale i, da, za mene je to napredak.
ČETVRTFINALE
Kina u plavome.
Poznajem Kineskinju.
Često sam gledala njezine borbe sa svojim trenerom
i imamo plan za nju.
Olimpijsku izbjegličku ekipu predstavlja sportašica u crvenome.
Da osvoji medalju,
bila bi prva izbjeglica koja je osvojila olimpijsku medalju
u bilo kojem sportu.
Zhou Lijun dobro pogađa, prvi put da je u vodstvu.
Tko će otići u polufinale?
Hoće li to biti prilika da sportašica u crvenome ispiše povijest?
Udarac u glavu Kimije Alizadeh Zenoorin
iz olimpijske izbjegličke ekipe.
Posljednjih deset sekunda.
Dobar udarac s unutarnje strane kineske borkinje.
Dobra blokada Kimije Alizadeh Zenoorin.
Tako je blizu. Ovo ide do samoga kraja.
Ipak ne!
I sad je 9:8. Kimia Alizadeh Zenoorin
iz olimpijske izbjegličke ekipe. Možete li vjerovati?
Olimpijski se snovi ostvaruju.
Ušla je u polufinale.
Nevjerojatno. Zhou Lijun ne može vjerovati.
Pobjednica, predstavnica olimpijske izbjegličke ekipe,
Kimia Alizadeh Zenoorin!
To je bila vrlo izjednačena
i najteža borba dosad.
Ali sad sam u polufinalu.
Kako se osjećaš?
Drago mi je što je borba završila.
Sretno u sljedećem krugu!
Cyrille Tchatchet II. Olimpijska izbjeglička ekipa.
Treći pokušaj, 160 kilograma.
Uloži najveći trud. Kontrola.
Možeš ti to, Cyrille. Kontrola, daj.
Budi jak, Cyrille. Hajde.
Gore!
Nema sreće.
Joj, čovječe.
Ima vremena. Ima deset minuta.
Pogledaj položaj. Predaleko je.
Joj, ne.
Na tabli si.
Sad je on pod pritiskom.
Samo se opusti.
Dobro.
Uzmi si vremena.
Usredotoči se na ono što sad želiš.
ANJELINA OLIMPIJKA
Primila sami vijest da je moja obitelj sigurno stigla u logor.
Nisam mogla zatomiti osjećaje
jer sam ih toliko htjela vidjeti oči u oči.
Da ih vidim, kako izgledaju.
Želim se natjecati i vratiti se u logor
da se mogu osobno sastati s roditeljima.
Vjerujem da će biti mnogo ljudi,
naročito u izbjegličkom logoru,
koji će znati da se natječem.
Vjerujem da će većina mojih prijatelja, moja obitelj,
da će svi željeti gledati kako se natječem.
To nadahnjuje mnoge ljude.
U vodi su na 100 metara u leptiru za žene.
U trećoj stazi, Yusra Mardini,
nosila je stijeg izbjegličke ekipe.
NJEM - T. STOLL EOR - S. ALDASS
Dakle, još tri.
Jedan i dva, najbrži na terenu.
Ali obratite pozornost na člana olimpijske izbjegličke ekipe.
Nekoć iz Demokratske Republike Konga,
ali preselio se u Portugal prije pet godina.
Vrelo je, usred dana.
Čist početak i dobar za Keletelu
u središtu ekrana.
Briljantno trči i pobjeda olimpijske izbjegličke ekipe.
Maganga je drugi, Mwimba treći.
Deset i 33 sekunde.
Kakva sjajna priča i fantastično putovanje.
Vidjeli smo popriličan broj sportaša olimpijske izbjegličke ekipe
koji nisu uspjeli u svom debiju na Olimpijskim igrama.
On je golem čovjek, snažne građe.
Skrasio se u Portugalu.
I natječe se na još jednim Olimpijskim igrama.
PRETHODNI REZULTATI: KIMIA ALIZADEH ZENOORIN (16).
Olimpijsko polufinale.
Bore se za olimpijsko finale.
Vrlo je napeto.
Nakon svake borbe sve sam samouvjerenija
i osjećam snagu u cijelom tijelu.
Pobijedit ću. Ovdje sam da ostvarim najveći cilj,
a to je zlatna medalja.
Minina pokušava s prednjim udarcem.
Dobra reakcija.
Dobar udarac u glavu iznutra, Minina. Ne šali se.
Tako sam umorna.
Osjećam bol u ruci i gležnju.
Ali ako pobijedim Rusiju,
srebro mi je zajamčeno i bit ću korak bliže zlatnoj medalji,
što mi je najveći cilj.
Opet dobar udarac Tatiane Minine.
Kimia Alizadeh Zenoorin iz olimpijske izbjegličke ekipe,
23-godišnjakinja u crvenome.
Hoće li se uspjeti izboriti za priliku da uđe u finale?
Izvrsni potezi Tatiane Minine.
Dala je sve od sebe. Još 20 sekunda.
Skakače od radosti zbog ulaska u finale. T. Minina.
Predstavlja Ruski olimpijski odbor.
Kimia Alizadeh Zenoorin borit će se još jedan dan.
I to će biti danas, kada će imati priliku za repesaž.
Iskreno, učinila sam sve što sam mogla.
To je izvan moje kontrole, izvan mojih ruku.
Možda tako mora biti.
Možda iz toga moram naučiti i to iskoristiti za ubuduće.
Nemam vremena sažalijevati samu sebe.
Izgubila sam zlatnu medalju, ali još imam priliku za broncu.
Vrijeme je za drugi krug utrke na 1500 metara za žene.
ATLETIKA - 1500 M ZA ŽENE EOR - ANJELINA NADAL LOHALITH - 26
Lohalith iz olimpijske izbjegličke ekipe
i s brojem deset državna prvakinja SAD-a.
SAD - ELINOR PURRIER ST. PIERRE
Sifan Hassan pada u stražnji dio skupine...
Iako mi jako nedostaje dom,
moram stići na odredište.
Najviše mi nedostaje moj sin.
Čak i ako mi nedostaje, sve dok mogu komunicirati
i znati da je dobro,
od ovog trenutka stvarno moram biti s njim.
Lohalith iz olimpijske izbjegličke ekipe.
Moj je san imati dom za mene i Jaydena.
Dom u kojem će biti i moji roditelji.
- Bok. - Kako je bilo?
Bilo je lijepo.
Dobro, ali...
Što sljedeće planiraš, Anjelina?
Idem kući, nalazim se s obitelji.
To je jedino čemu se radujem.
Anjelina je otrčala osobni rekord i završila na 14. mjestu.
Još minuta do početka, ljudi.
Treće i posljednje četvrtfinale na 1000 m za muškarce.
Eno Saeida Fazloule.
Na startnoj liniji OI-ja u Tokiju
mislio sam samo na svoju obitelj.
Režimski su mediji opet pisali o meni,
da sam izdajnik, da sam se prodao i napustio svoju zemlju.
Moji su roditelji to čuli i uzrujali su se.
Zato sam na startu mislio samo na njih.
Zatvorio sam oči na trenutak i opet ih otvorio
te iskoristio svu svoju moć, sve što sam imao u sebi za tu utrku.
Francuska, Australija.
Točno ispod olimpijske zastave, Saeid Fazloula.
Samo dvojica sportaša otići će u polufinale.
I krećemo.
Fazloula s okrenutom kapom u trećoj stazi.
Prilično izjednačen početak.
Danas su se već jednom utrkivali.
Sviđa mi se kad kažu da je u tih 1000 metara
750 metara nade i 250 metara istine.
Australac je prvi krenuo agresivno.
Može li izdržati?
Australac je u vodstvu, dvojica prolaze.
Etienne Hubert sada počinje podizati prednji dio
malo više iz vode.
Australija, a zatim Francuska.
Njih dvojica idu u polufinale.
Na gornjoj je strani Saeid Fazloula.
Olimpijska izbjeglička ekipa.
Ovo je prvi put da se izbjeglica natječe u sprintu.
Završio je peti...
U četvrtfinalu sam vrlo dobro počeo.
A iza trećeg mjesta
udaljenost je bila, mislim, 15 ili 20 metara.
Na ciljnoj ravnini udaljenost je bila pet metara.
Samo 1,5 sekunde.
Imao sam jako dobar završetak.
Opet sam četvrti.
I svejedno sam sretan što sam uspio.
Hvala lijepa.
Uspio sam, brate.
Snažna utrka, Saeide. Više od ovoga nije bilo moguće.
Ponosim se tobom. Iskazao si se.
Dao si sve od sebe do kraja.
Uspio sam i odveslao dvije izvrsne utrke.
Znate, od sutra se budim kao olimpijac.
Da, jako sam sretan zbog toga.
Moram ići.
Bio sam brži od Irana.
Vrlo sam sretan.
Vrlo sam sretan zbog svoje obitelji u Iranu, znate?
Rekli su...
U Iranu su rekli: "Saeid nije dobar.
Naš je sportaš vrlo dobar."
Znate, ništa ne govorim svojoj obitelji.
Moja je obitelj kod kuće
i čita novine: "Saeid nije dobar. On je loš."
Sad sam dobar.
Predstavlja olimpijsku izbjegličku ekipu...
NATJECANJE ZA BRONČANU MEDALJU
Bila sam prva Iranka koja je osvojila medalju na Olimpijskim igrama.
A sada bih htjela učiniti isto za izbjegličku ekipu.
Obećavam da ću dati sve od sebe.
EOR - KIMIA ALIZADEH ZENOORIN (16) 23 GODINE
Svi se smiješe jer je ovo priča dana.
Osvojila je brončanu medalju prije pet godina s 18 godina,
boreći se pod iranskom zastavom.
Kakva bi to priča bila za nju da osvoji medalju.
Tko će imati brončanu medalju u džepu
na kraju treće runde?
Napeto je.
Posljednja minuta.
Olimpijska izbjeglička ekipa
polaže nade u sportašicu u crvenome.
Pokušava s udarcem iznutra, ali prekratkim udarcem,
što mnogo znači turskoj ekipi.
Ostalo je deset sekunda. Čini se da se brončana medalja
zasad vraća u Tursku.
Još je može vratiti jednim udarcem.
Osvajačica brončane medalje,
predstavnica Turske...
Naravno, ne zaboravimo Kimiju Alizadeh Zenoorin.
Kakva priča, porazila je olimpijsku prvakinju,
potrudila se kako bi se borila za olimpijsku izbjegličku ekipu.
Pozdrav i poštovanje svim ljudima
koji su me prepoznali kao sunarodnjakinju.
Ja sam žena, dijete Irana.
Taekwondoašica.
Odrasla sam uz borbu i nastavit ću se boriti.
Želimo veću težinu, molim. Sada smo na 195 kilograma.
Sportaš ostaje isti,
ali nastavit će nakon što je težina...
- Vrijeme curi. - Da, pazim na to.
Da, ali...
TREĆI POKUŠAJ - 195 KG
- Vrijeme curi. - Ne žuri se, Cyrille.
Ne žuri se.
U redu je. Cyrille, ne brini se.
Imaš vremena.
Samo polako, ne žuri se.
Potrudi se, Cyrille. Hajde.
Uzmi si trenutak. Diši.
Hajde, ne uzrujavaj se.
Imaš vremena.
- Hajde, Cyrille. - Hajde, Cyrille.
- Hajde, brate. - Hajde, kompa.
Diži.
- Hajde. - Možeš ti to.
Jako upri, Cyrille. Hajde.
- Hajde. - Hajde, daj.
Drži!
EOR - CYRILLE TCHATCHET II. TREĆI POKUŠAJ - 195 KG
O, moj Bože!
Pogledajte ovo.
Ravno s poda, dobro podizanje.
Kad ga uhvati...
Da, znaš, ali kad se kreće...
Ali uplašio me, znaš, kad se opet namjestio...
- O, Bože! - Imao je vremena za resetiranje.
Znaš, kad zabaci glavu.
Da, da.
Onda znaš, kad izduži lice.
Znaš kakav je to izraz lica. A to je bilo bolje.
- Stari... - Pogledaj ga!
Tako je sretan!
Da, stvarno se ponosim njime.
Bio je izvrstan. Mi o vuku...
Stav tijekom zadnjega.
Vidjela sam te kako hodaš i pomislila: "Uspjet ćeš."
Ozbiljno.
Kad sam te vidjela kako hodaš, pomislila sam: "To, dušo!"
Bravo, Cyrille!
Bravo, tako smo sretni zbog tebe.
- Hvala. - To je bilo nevjerojatno.
Nevjerojatno. Jedva čekamo da nam se vratiš.
Moraš se smjesta vratiti.
Cyrille je osvojio deseto mjesto u svojoj kategoriji - osobni rekord.
Izbjeglička ekipa nije osvojila medalje u Tokiju.
Ponosno su se natjecali
za 100 milijuna izbjeglica diljem svijeta.
Njihova će se priča nastaviti na Igrama u Parizu 2024. godine.
STANOVNICI EAC-A/KENIJE
Anjelinini roditelji sigurno su pobjegli iz Južnog Sudana.
Konačno se ponovno ujedinila s njima nakon 19 godina.
NAKON NEKOG VREMENA...
Ovo mi putovanje omogućava da prihvatim svoj novi život.
Da shvatim da je u redu gledati prema naprijed,
čak i kad se moje srce osvrće.
To me uvjerilo da svi zaslužujemo živjeti,
sanjati i boriti se na nov način.
Kad sam napustila Iran, rekla sam:
"Ja, Kimia Alizadeh, nisam povjesničarka, nisam junakinja,
"i nisam nositeljica zastave za iransku delegaciju.
"Ja sam jedna od milijuna potlačenih žena u Iranu."
To sam bila samo ja, i moj glas nije bio dovoljno moćan za svijet,
ali sada se svaka djevojka na ulici bori za svoja prava.
Sada sam jedna od više milijuna hrabrih ljudi u Iranu.
NE BOJTE SE NIKOGA
Trčim kako bih slijedila svoj san
i našla sigurno mjesto.
Da nađem prilike.
Da nadahnem druge.
Napokon smo se susreli u Turskoj nakon sedam godina,
a ja sam bio olimpijac.
Moj je otac čak i zaplakao.
Nikad prije nisam vidio očeve suze niti ga vidio tako sretnoga.
Pobjeda je u privatnom životu kad imate mir i sigurnost.
Malu obitelj, znate? Dijete.
Saeid, Anjelina i Kimia među 52 su sportaša
koji su dobile nove stipendije
te se nadaju da će biti odabrani za izbjegličku ekipu
na Olimpijskim igrama u Parizu 2024.
Nakon sedam godina izbjeglištva u UK-u
Cyrille je dobio britansko državljanstvo.
Još radi kao medicinski brat za psihičko zdravlje.
Mnogo sam naučio na svom putovanju.
Naučio sam biti otporan.
Naučio sam da je budućnost vrlo neizvjesna.
Može biti teško, ali naučio sam zadržati nadu
i raditi za bolje sutra.
Ove je godine dobio britansku putovnicu.
154 kg, prvi pokušaj za Englesku.
Bravo, Cyrille!
Wael je također dobio stipendiju
te se nadi da će biti izabran u izbjegličku ekipu u Parizu 2024.
Kad sam propustio Olimpijske igre u Tokiju,
bio sam očajan i tužan. Ali neću prihvatiti ovu stvarnost.
Wael je ovdje počeo trenirati s bijelim pojasom.
Sad ima crni pojas, treći dan.
Kad smo počeli s taekwondoom, prvi je dobio crni pojas.
Danas će vas on trenirati.
- U redu? - U redu.
Dobro? Desna noga otraga.
Mnogi će se izbjeglice ponositi mnome
i to će motivirati mnoge mlade ljude i djecu
i pokazati da je nada postojana i da se san mora nastaviti.
Olimpijske igre u Parizu moj su san
i nastavit ću pokušavati dok se ne ostvari.
UNHCR predviđa da će do 2024. godine 120 MILIJUNA ljudi biti prognano
zbog rata, gladi, katastrofa i klimatskih utjecaja.
Pridružite nam se na www.WeDareToDreamMovie.com