Downloaded from YTS.MX
Я придумав нову гру.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ботан закохується у принцесу. У принцесу-войовницю.
ГОТОВІ? СТАРТ!
Героїню.
Персонажі зіткнуться з труднощами, доки не зможуть бути разом.
Як ми з Євою. Я жив у Сан-Паулу. Вона жила у штаті Баїя.
Але я знав, що хочу одружитися з нею, ще з нашої першої зустрічі.
Вибач, брате.
Ти вдарився?
-Моє тіло — ні, але его розбито. -З тобою все гаразд?
-Народ, будь ласка. -Не треба.
-Приберіть тут. -Я сам.
Авжеж ні.
Єво…
Я Алекс. Радий знайомству.
Взаємно, Алексе.
Який у тебе столик?
Отой.
Нас усіх підвищили.
Щось ти не радий.
Я не дуже люблю свою роботу.
То звільнися.
Справжній успіх — це робити те, що любиш.
Невже він це сказав у перший день? Що хоче одружитися зі мною.
Алекс — єдиний дурень, що вірить у кохання з першого погляду.
Я навіть не знаю, чи хочу заміж.
Я завжди думала, що перед цим треба багато чого досягти.
Але я була впевнена, що хочу бути поруч з ним.
А ти не вірила в кохання на відстані.
Ти теж.
Але це правда. Кохання на відстані — жах.
-Я його не розумію. -Я маю тобі дещо сказати.
Ні.
Кажеш, що ти…
Так.
Ти…
Я поїду в Сан-Паулу!
Я хотів велике, пишне весілля.
Багатолюдна вечірка, друзі шаленіють на танцмайданчику,
родини поводяться крінжово, і, звісно,
Єва йде до вівтаря у найрозкішнішій сукні,
щоб ми могли бути разом назавжди.
То що скажеш?
Мені подобається!
-Ти довго над нею працював. -Так.
І ось вона.
Готова.
Це демо. Тепер мені потрібен інвестор.
Тобі неможливо відмовити.
Заплющ очі.
Заплющ.
Ой, ну що таке?
Розплющ.
Оце так.
Обережно, я не знаю, що той монстр приховує.
Єво,
ти вийдеш за мене?
Авжеж, вийду.
Ти ботан.
І це історія того дня, коли моя мрія здійсниться.
Не хочу псувати вам настрій, народ.
То була мрія Алекса, але знаєте, хто все розпланував?
ІЛЬЄУС, БАЇЯ
Ось де моя донька вийде заміж, дивіться.
ЕЛЬВІРА МАМА НАРЕЧЕНОЇ
У родинному готелі,
який вона перетворила
на чарівну й популярну мережу.
Нагадую, що вони по всій Бразилії.
Це наша Єва. Вона крута.
САН-ПАУЛУ
Усі люблять Алекса.
САНТЬЯГО БАТЬКО НАРЕЧЕНОГО
КАРИНА МАМА НАРЕЧЕНОГО
Алекс контролює свій час і своє життя.
І це весілля буде чудовим.
І наша сім'я поїде в подорож, як у старі часи.
О ні.
Я допоможу з плануванням. Єва наполягла.
Зовсім ні, Карино. Ти просто втручаєшся.
Я не втручаюся. Я допомагаю.
-Це не втручання. -Давай ще раз.
Алексізіто та Євінья! Що сказати про цю сильну пару?
БЕТО ДРУГ НАРЕЧЕНОГО
ТЕТЯНА СЕСТРА НАРЕЧЕНОЇ
Весілля — перемога кохання.
ФЕРНАНДО БАТЬКО НАРЕЧЕНОЇ
-А ти програв, так, тату? -Тетяно.
Алексе та Єво, усього вам найкращого.
ЛАРА ПОДРУГА НАРЕЧЕНОЇ
Твоя весільна сукня…
5 ДНІВ ДО ВЕСІЛЛЯ
…буде така ж розкішна, як і моя.
Алергія.
Визнай, що ти розчулилася.
Ой, сестричко.
-Припини. Мені не можна плакати. -Не плач. Поплачеш на розлученні.
Ти нестерпна, Тетяно.
Без зайвих слів я бажаю цій парі щастя.
Я люблю вас.
Я хочу добре поїсти. Надіюся, бенкет буде.
Я хочу напитися до смерті,
якби я хотів жити, то пив би ліки.
Ось вам голуб миру.
-Це відстій, Бето. -Що?
-Це відстій. -Не кажи так.
Ти такий упертий.
Я просив покращити роздільність, використати теплий колір. І знімати в HDR.
Нічого не розумію. Я не говорю по-ботанськи.
До того ж це дім Єви, але ми ділимо рахунки.
-Я не халявщик. -Розслабся, брате.
-Я пожартував. -Це не смішно.
Великий Бето, у мене закінчуються гроші.
Якщо я не знайду спонсора для гри,
то повернуся на нудну роботу.
-Єва знає? -Авжеж, ні.
Вона зайнята весіллям. Я не хочу її турбувати. Сам усе владнаю.
Сукня шикарна. Ти чудово виглядаєш.
-Дякую. -Ви супер, пані Юніс.
Але…
Думаю, чогось бракує.
ВЕСІЛЬНІ ІГРИ
53 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ
САН-ПАУЛУ — ІЛЬЄУС: 1 715 КМ
Не саджай Андраде поруч із Ортою, заради бога.
Вони ненавидять одне одного.
Так. Гаразд.
Так. Багато льоду, як я казала.
Чекай. У мене інший дзвінок.
Зробимо так.
Привіт, дорогенька.
Так, у мене є план розсадки.
Гаразд, поміркуймо.
Алексе.
Знову перевіряєш пошту, малий?
Ні, шукаю рейси, як ти просила.
Багато льоду.
Заради бога, не забудь.
Так, у штаті Баїя літо. Льоду забагато не буде. Бувай.
Коханий, ти вже спакував речі?
-Через п'ять хвилин. -Ти вже це казав.
-Ми їдемо в аеропорт через годину. -У мене лише одна сумка.
І мені не треба багато одягу на медовий місяць.
Шість місяців планування. Здається, все йде не так.
Усе буде добре. Ти прекрасна.
Бачиш?
Привіт, мамо.
Єво, доню,
можна вбити твою свекруху?
Чому друзі нареченого сидітимуть тут, якщо там значно краще?
Мамо, ти мала дзвонити лише в екстрених випадках.
Що?
Що за хрінь?
Виправмо це. Більше схоже на похорон, а не на весілля.
Хто вибирав декор?
Точно. Я вб'ю цю відьму.
Мамо, тримайся. Я їду.
ПІНДАМОНЬЯНГАБА — ІЛЬЄУС: 1 576 КМ 53 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ
Я говорю по телефону, тихіше.
-Сантьяго, уважніше. -Та ну.
Доню.
-Привіт, тату. Щось не так? -Доню.
Подорож в автодомі — це традиції сім'ї нареченого.
Треба було сісти на літак.
Ти ж боїшся літаків, тату.
Автодомів я боюся ще більше.
Мабуть, ти боїшся зустрітися з мамою.
Та годі. З твоєю мамою? Прошу.
А що? Вона питала про мене?
Привіт, Алексе, це Сюзанна, директорка «Ігор розуму».
Я хочу поговорити про твою гру.
Але завтра я лечу в Лондон. Можеш сьогодні?
Десь о 14:00?
Тато все ще кохає маму.
Уявляєш, Алексе?
Скажу тобі так:
їхні стосунки схожі на мильну оперу.
Алексе?
Усе гаразд, коханий?
Треба відповісти. Вітаю, пані Юніс.
Мама каже, все стається, коли має статися,
але це дурня.
Іноді щось стається в найгірший час.
Чорт.
Сюзанно, дякую, що подзвонили. Я дуже радий.
Але я… Ні, це занадто депресивно.
Треба щось краще.
Сюзанно, дякую, що подзвонили. Я дуже радий.
Сюзанно…
Вітаю, Сюзанно. Це Алекс.
Я радий, що ви подзвонили,
але я їду на весілля і не можу…
-Алексе! -Що?
Це трагедія.
-Що? З нашими батьками? -Гірше!
-Що таке? -Сукня.
-Вона не готова. -Була ж готова.
Але ренесансне мереживо запізно прислали з Ресіфі.
-Що це означає? -Воно мало бути на подолі сукні.
Воно таке гарне й ніжне.
-Це ключова деталь. -Розслабся.
Сукня не буде готова до 15:30.
-Це кінець! -Заспокойся. Дай подумати.
Ми все владнаємо.
Можемо полетіти пізніше з Ларою та Бето.
Я не можу полетіти пізніше, Алексе.
Але я можу.
Лети перша.
Я заберу сукню й полечу пізніше.
52 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ
Чудово!
-Мала! -Я така рада!
-Ти готова вийти заміж? -Пожертвувати собою заради чоловіка?
Та годі. Алекс милий. А де він?
-Він прилетить пізніше. -Чому? Що він зробив?
Він забере сукню і врятує наше весілля!
Врятує весілля?
Сукня не готова. Візьми валізу.
Що? Не штовхайся.
Що ти кажеш?
Нонато! Дякую.
Нонато, поклади все туди.
Вітаю, Сюзанно.
Це Алекс. Як справи?
Я можу прийти сьогодні о 14:00.
Знаю, схоже, що я думаю лише про роботу,
але ви чули, що сказала Єва.
Я рятую наше весілля.
Я не брехав, Бето.
-Лише упустив деталі. -Деталі?
Брате, вони інвестують у твою гру.
Бето, це лише зустріч. Так?
Я не хочу забагато від неї чекати чи турбувати Єву.
Я поїду по сукню.
Я поїду на зустріч о 14:00, до швачки о 15:30, в аеропорт о 17:00.
Усе буде гаразд.
А Єва — особлива жінка.
Тож, Алексе, Єво…
усього вам найкращого.
Бачиш? Бачиш відео? Бачиш якість, бро?
Так, і вона сексі. Чому я з нею не знайомий?
Бо вона живе за кордоном. Я вже казав, бро.
Але скажи.
Ви колись…
Та ну, не будь козлом.
-Лара — моя подруга. До того ж вона… -Насправді ще сексуальніша.
Ларо!
Алексе!
-Я допоможу тобі з валізою. -Дякую.
-Добре, що ти прилетіла. -Рада тебе бачити.
Вони це робили. Точно.
Але не будемо жити минулим. Бетіньйо цікавить лише майбутнє.
-Ти радий? -Я нервуюся.
Невже? А я рада.
Їдьмо, друзі.
-Привіт. Як справи? -Я Бето. Дуже приємно.
Вітаю в Бетомобілі. Тут завжди є місце для ще когось.
Їдьмо.
-Добре? -Так.
Не звертай уваги на запах.
Завжди хтось поруч курить травичку.
Алекс не відповідає.
Розслабся, усе добре.
Гадаєш, щось не так?
Я сказала, що все добре.
Цю гру надихнуло моє кохання до Єви.
51 ГОДИНА ДО ВЕСІЛЛЯ
Я й не думав, що зустріну таку чудову жінку.
ЄВА ВІДПОВІСТИ
Гра суперова.
Кохання універсальне. Воно близьке кожному.
Чорт, я ледь не померла.
Обережно.
Це командна гра…
з елементами рольової.
На кожному етапі щось нове.
Головоломки, бійки, перегони.
Блискуче!
Маєш час? Я хочу показати цей проєкт нашій команді.
Авжеж.
Ми з Євою ніколи не сварилися.
Але я знав, що вона мені не пробачить, якщо я зіпсую весілля.
Я ніколи не пробачу Алексу, якщо він зіпсує весілля.
Він це вже сказав? Я рада, що він знає.
Алекс затримується.
Хай не поспішає, тоді ми зможемо познайомитися ближче.
Тобто…
Я шафер. Ти старша дружка.
Це виводить нас на новий рівень.
Треба лише натиснути «старт».
Скоріше це кінець гри.
Ти вживаєш ігрові метафори.
У нас багато спільного.
Я не згодна.
Ти вважаєш себе чарівним. А я — ні.
-Ти не вважаєш себе чарівною? -Ні, тебе.
Ого. Це зовсім не боляче.
Можна мати різні аватари і гендери.
Неігрові персонажі можуть бути реальними людьми.
Усі шукають кохання.
Завжди можна грати знову, але щоразу все буде інакше.
Саме так.
-Круто. -Круто, так?
Що ж, спробуємо.
14:22 ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК ВІД ЄВИ
Отже, Алексе…
Поговоримо про майбутнє?
Їдьмо. Я спізнююся. Якщо не поспішиш, я пропущу весілля.
Їдь.
Алекс не відповідає.
Годі, Єво!
Алекс теж одружується. Ти не можеш контролювати все.
Це правда.
Алекс зараз не облажається?
Ні!
48 ГОДИН ДО ВЕСІЛЛЯ
ЗАЧИНЕНО
Алексе.
Подзвони Єві. Вона має номер швачки.
-Вона мене вб'є. -Забери сукню, або я тебе вб'ю.
Думай, Алексе.
Мабуть, вона в літаку. Я…
Я пошукаю її номер на сайті.
Ось він. Є.
Як нудно!
Скористаймося головою.
-Відчиниш нею двері? -Авжеж ні.
-Я зламаю замок. -Господи.
Алексе, твій друг божевільний. Зроби щось.
Будь частиною рішення, а не проблеми.
Очевидно, все йде не так.
Звісно, з таким негативним настроєм.
Спробуємо великі ворота.
Як сказав один мудрець: «Відкоркуємо пляшку».
Припини!
Щоразу, як ти облажаєшся, вгадай, хто прибирає?
Ані руш! Руки вгору!
-Гей, грубасе! -Це я.
Повільно розвернися.
Без різких рухів, спокійно й повільно.
Хтось може мені це пояснити?
Мені треба дістати звідти сукню нареченої.
Я лечу на весілля.
Дай мені хвилинку.
-Хвилинку. -Гаразд.
-Як тебе звати? -Алекс Сантос.
Наречений Єви Тріндаде.
Чорт, малий! Чому ти раніше не сказав?
Гей, Юніс!
Цей хлопець — наречений пані Єви.
О, нарешті!
Сукня спакована. Я спускаюся.
-Кажу тобі. -Я йду.
Тепер усе має бути добре.
Боюся, ні, пане.
Мені треба на цей рейс.
47 ГОДИН ДО ВЕСІЛЛЯ
Вам треба навчитися літати, бо літак уже злетів.
-Є інший рейс? -Авжеж.
-Чудово. -Слава богу.
Наступного тижня.
-Усі квитки продані. -О боже.
Це Єва.
-Скажи їй. -Ні слова.
-Ні. -Ні.
Навіщо мені брехати?
47 ГОДИН ДО ВЕСІЛЛЯ
МАССАМБАБА — ІЛЬЄУС: 1 209 КМ
У мене весела сім'я, так?
-Так. -А в тебе?
От що я тобі скажу про свою сім'ю…
Чорт. Я забув, що ти розлучений.
Але моя сестра, як-то кажуть, самотня й готова до спілкування.
Вона буває жорстокою, але не кусається. Тобто я так думаю.
Сантьяго, друже, краще стеж за дорогою
й зосередься на керуванні.
-На шосе буває небезпечно. -Не бійся. Це майже танк.
Боже мій! Вимкни газ! І не гальмуй!
Праворуч! Дорога вільна!
-Сантьяго, стій. -Візьми кермо.
-Розслабся. -Чекай.
Ми приїхали.
-Маркосе. -Так?
-Хто це змінив? -Мати нареченого.
Отак буде краще.
Кольори та квіти.
Біле на білому — це банально. Правда, Андреа?
-Так, пані. -Де організатор весілля?
-Послухай мене. -Пані Ельвіро.
Привезли зразки вина на дегустацію.
Зараз? За день до весілля?
Я люблю свіже.
-Ходімо, Батісто. -Я теж.
Бо вино має поєднуватися із закусками, канапками,
тортом і десертом.
-Ти знаєшся на поєднанні. -Авжеж.
Йому погано. У нього весілля.
Пані Валеріє, заради бога, це справа життя і смерті.
Якщо це питання життя і смерті…
Так, у нас три місця.
Це наш останній рейс.
-Слава богу. -Нам пощастило.
Останній рейс дня. Як добре.
Це взагалі наш останній рейс.
Авіакомпанія шукає нові виклики.
-Що? Авіакомпанія збанкрутувала? -Ні.
Це процедура стягнення боргів.
Працівники подали до суду, в тому числі я.
-Боже. -Скажіть, це місто близько до Ільєуса?
Їхати три години. Чотири, якщо затори. Максимум п'ять.
Чудово. Тоді три квитки в один бік.
Інших у них немає. Ти не чув? Це авіакомпанія-привид.
Стривай. Візьми мою картку.
Ми беремо лише готівку.
Через вищезгадані юридичні, банківські та фінансові проблеми.
-Хвилинку, будь ласка. -Вибачте.
Чорт.
«МЕСІЯ-АВІА»
Якщо в них така вивіска, уявіть, який літак.
-Я не полечу. Мені страшно. -Ні, пане.
Літак чудовий.
Чим старший горщик, тим смачніша їжа.
Це безглуздо.
Саме так. Вибачте, я не полечу.
Де автовокзал? Хтось має парашут?
-Прошу. Перерахуйте. -Замовкни.
Зроби це для Алекса. П'ять крапель — і все гаразд.
-П'ять крапель? -Це все?
-Багаж. -Залишіть тут.
Це летить зі мною.
Я не можу.
Це сукня нареченої.
Або кладете у багаж, або не летите.
Хуане, припини.
Ми навіть поговорити не можемо.
Вислови свої почуття.
Пісня про кохання вимагає мужності й чесності.
Це не для мене.
Ельвіра — сильна, могутня жінка.
-Мамо, він кохає свою колишню. -Замовкни, Аделаїдо. Розкажи ще.
Я просто письменник, який більше не пише.
Люблю романтику.
А я можу з романтикою чи без.
Люблю грубий секс, фістинг, трахання,
тягання за волосся, БДСМ,
трійнички, утрьох, груповуху…
Я люблю романтику. Із різними поворотами сюжету.
Хтось з минулого повертається, усі ці кліше.
Я й сам кліше.
Я нервуюся, думаючи, що побачу її на весіллі.
-Скажи, що кохаєш її. -А якщо вона мене не хоче?
Ти страждатимеш. Від трьох місяців до шести років.
Знаєш? Ти страждатимеш, думатимеш про смерть, спробуєш себе вбити.
Тоді ти почнеш пити, вживати наркотики.
Ти впадеш на дно й почуватимешся жахливо,
але зможеш відродитися і, можливо, знайти нове кохання.
Увага, родино. Ми виїжджаємо.
-Чудово. -Ось гроші, шефе.
-Решти не треба. Їдьмо. -Уперед.
Ходімо, Аделаїдо.
Я зовсім забула про вино.
-О ні. -Так.
Я зовсім забула.
Батіста постійно нагадував мені про вина.
А я зосередилася на кашасі.
Озирнися лише.
Це Баїя.
Знаєш, скільки в нас тут чудової кашаси?
І скільки різних фруктів?
Їм не видно кінця-краю.
Боже бережи Баїю!
Боже, бережи Баїю!
Ні, не пий.
-Мій напій… -Дивися на мене.
Я маю тобі дещо сказати.
-Дуже смачний. -Серйозно, слухай.
-Весілля… -Весілля…
-У Бразилії. -Так.
Кайпірінья…
значно краща!
Відео добре, крім співу Хуана.
-Що ти маєш на увазі? -Це жахливо.
-Хочеш сама заспівати? -Так.
-Я вмію співати. -Аделаїдо, дивись.
-Він тобі підходить. Свайпну праворуч. -Годі шукати мені чоловіка.
Подивися відео на весілля.
Відео? Яке відео?
-Тобто? Усі зняли відео. -Справді?
-Сантьяго! -Гей!
-Чому мене не попросили зняти відео? -І мене?
Люди, будь ласка, не турбуйте водія.
-Але це дуже важливо! -Так!
Чому в нас немає відео?
Поговоріть з планувальником весілля.
Він сказав: «Наречені, дружки і близька рідня».
Я покажу цьому клоуну, що таке близька рідня.
Знімемо відео, мамо. Хуане, неси камеру.
АДЕЛІЯ ТІТКА НАРЕЧЕНОГО
Я була заміжня шість разів. Усі бездоганні.
АДЕЛАЇДА КУЗИНА НАРЕЧЕНОГО
Я не вийду заміж. Просто з кимось житиму.
-Де? -Ну, в нашому домі, мамо.
-Я цього не хочу. -Чому?
Вийти заміж і жити з мамою — відстій.
Ти можеш адаптуватися.
Або виїхати. Настав час це зробити.
Мені виїхати? Це мій будинок, Аделаїдо. Я його купила.
Хочеш відправити маму в будинок для літніх?
Не знаю, мамо. Сама розберися.
Якщо я вийду заміж, ми там житимемо.
З Флавіо, Марсіо, Адріано, Адріаною чи Ангелою.
Так, я знаю. Ти така ексцентрична.
Ти завжди шукаєш недоліки у всіх, тож я не хвилююся.
Я не шукаю недоліків. Я маю стандарти.
Мені потрібна романтична, чесна, працьовита людина,
яка любить вино і вміє пекти хліб,
мити машини, робити креативні візерунки з воску,
наприклад, сонце, метелика чи сердечко, мамо.
Чи міль, чи Шиву.
Я хочу, щоб він полагодив телефон, почистив диван,
важкий килим.
Почнемо спочатку?
Немає рецепту ідеального шлюбу.
Але є ключовий інгредієнт.
-Сміливість. -Чесність.
-Взагалі-то, чесність. -Я не вмію брехати.
Мушу визнати, що спочатку мені не подобався…
-Алекс! -Цей невпевнений у собі хлопець.
Він був невпевнений у собі. Але скажу тобі так.
Він добре впливає на мою Єву.
-Невже? -Так.
Вона зараз у дзені, така спокійна.
-Спокійна? Це добре. -Вона…
-Мамо! -Якого біса?
Що таке, дівчинко?
-Єво! -О боже.
-Доню. -Це чудово.
Ти така мила. Така мила.
Ось моя інша прекрасна донька.
-Таті, моя красуне. -Ти п'яна?
-Така гарненька. -Стривай.
-Що, Єво? -Ви п'яні?
Ні. Заперечую. Зовсім ні.
-Вони ж ненавидять одна одну. -Весілля творять дива.
Випивка творить дива.
-Батісто. -Так, пані Єво?
Я хочу все перевірити. Зрозумів? Усе!
-Пані Єво. -Хочете випити?
-Ідіть випийте. -Ідіть.
-Дівчата, досить. -Це ківі.
-Заспівай нам. -Ви вже давно п'єте?
Усі кажуть, що наречені перетворюються на динозаврів.
Але хто має все вибирати?
Сукню, кейтеринг, музику, тістечка,
стрічки для тістечок.
Наступного разу я хочу бути нареченим. Я просто прийду і скажу «так».
Це було єдине завдання Алекса.
Що може піти не так?
Тук-тук. Можна нам увійти?
Ви вже тут.
-Це хаос. -Заспокойся.
-Усе гаразд. -Ну, майже все.
-Скажіть їй, дівчата. -Боже мій.
Чогось бракує?
Дівич-вечора!
Дівчата, я виснажена. Хіба ви не бачите?
Ні. Це буде після весілля.
Треба попрощатися з нашою подругою.
-Ходімо з нами. -Прощавай, подруго.
-Не можу повірити. -Прощавай.
-Ні. -Прощавай!
-Прощавай. -Я йду.
-Софіє, усе гаразд? -Усе добре, тату.
-Я спав. -Ти маєш бути хоробрим.
Вона водить краще, ніж я.
-Справа не в цьому. -Ні?
-А в чому? -Ні, все не так.
Хуане! Усе не так, Хуане!
Це соль мінор, Хуане. Дивися.
Дивися на мій палець.
Але життя…
Це диво чи лише страждання?
Це радість
Чи горе?
Що це
Брате мій
Хтось каже, що життя нічого не значить
Це сила Це лише час
Менше секунди
Хтось каже Це глибока божественна таємниця
Подих творця
Повний любові
Ти кажеш, це битва й радість
Він каже, що життя треба прожити
Вона каже, що краще померти
Бо її ніхто не любить І вона страждає
Я знаю, що можу довіряти жінці І вірю в нею всією душею
Ми проживаємо своє життя
Як можемо, мусимо чи хочемо
Я завжди цього бажав
Навіть якщо це неправильно
-Я не можу. -Припини.
45 ГОДИН ДО ВЕСІЛЛЯ САН-ПАУЛУ — ІЛЬЄУС: 1 715 КМ
Усі ліки випив пан Пілот.
Річ не в тім. Мені треба поговорити з Євою.
-Я їй подзвоню. -Дзвони.
Подзвони їй і скажи правду.
Алексе.
-Привіт, кохана. -Привіт, коханий.
Я стільки разів дзвонила.
Кохана…
-Усе гаразд? -Кохана…
-Рейс скасовано. -Ні.
Справді?
Так, але я взяв квитки на інший. До міста біля Ільєуса.
Не так близько, але недалеко.
-Алексе… -Головне те, що я прилечу.
Я трохи запізнюся, але буду на місці.
Мені час сідати в літак.
Ні, Алексе!
Бувай.
Я не зміг.
Ходімо.
У віршах і піснях про кохання чесність — прекрасна річ.
У реальному житті все не так.
Особливо у розмові з нареченою напередодні весілля.
Але я знав, що зможу все виправити.
Під час кожного весілля трапляється щось несподіване.
Я думала, буде шторм.
Чи Бето нап'ється і впаде на торт.
Але щоб не було нареченого й сукні? Я про це не думала.
Мовчання Алекса починає дивувати.
Авіакомпанія «Горизонт», добрий вечір.
-Добрий вечір. -Чим можу допомогти?
Мені потрібна інформація про рейс.
-За Єву! -За Єву!
-Карлосе. -Вітаю, пані Єво.
Ще келих, будь ласка.
-Авжеж. -Єво!
За Єву!
Чудо… Ой!
Швидше забираймо багаж.
43 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ ВІТОРІЯ-ДА-КОНКІСТА — ІЛЬЄУС: 278 КМ
Мене нудить.
Що таке?
Усе гаразд. Ідіть.
Мені треба побути на самоті. Я вас дожену.
-Ми зараз… -Ідіть у автобус.
-Фу, гидота. -Не пам'ятаю, щоб я це їв.
Я як новенький. Якщо маєш ще ліки, я б випив.
Про що ти, друже?
Дивіться, що зробили з моєю валізою! Я ж попросив наліпки «крихке»!
-Сукню зіпсовано? -Не кажи так.
Ти наречений. Ти не повинен її бачити.
-То відкрий. -Добре.
-Розслабся. Ти надто напружений. -Чекай.
О боже, цього ще бракувало. Стривайте.
Закінчується посадка…
Що там, Ларо?
Алексе, тобі варто подивитися.
Але весілля буде зіпсовано.
Весілля у стилі кантрі?
Ні.
Той брехун Алекс не зіпсує мою останню вільну ніч.
Це правильно.
За Єву!
За нас.
За всіх жінок!
Добре, що на валізі була адреса власника.
ТЕРМІНАЛ ПРИБУТТЯ
На жаль, це десь у селі.
Але Бето знайде нам машину, навіть якщо доведеться її вкрасти.
Не треба так, Алексе.
Усе налагодиться.
Може, це знак, що я не вартий Єви.
-Я все псую. -Я прикрию тебе.
Але ти весь день брехав Єві.
Я робив це, щоб не хвилювати її ще більше.
Ти псуєш власне весілля?
Підсвідомо.
Навіщо мені це робити?
Тобі страшно. Ти невпевнений.
Можливо, ти кохаєш іншу чи хочеш прийняти запрошення на роботу.
По-перше, запрошення немає. Це просто ймовірність.
По-друге, робота в Лондоні.
Як я можу прийняти запрошення?
Якщо це підсвідомо, звідки мені знати?
Їдьмо, як у «Форсажі». Я візьму багаж.
-Їдьмо. -Я про все подбаю. А тоді подзвоню Єві.
Я не хочу її ще більше хвилювати.
Дівчата, я вип'ю ще.
Що?
-Що? -Що вона сказала? Я не чула.
Привіт, друже.
Габріель?
-Єво, що ти тут робиш? -Я виходжу заміж.
Так, усе місто знає про це. А що ти робиш у моєму барі?
-Це твій бар? -Круто, так?
Як ти завжди мріяв.
Ти тут, і він став ще кращий.
Це мій дівич-вечір.
Боже, це заслуговує тосту. Скільки келихів?
-Чотири. -Чотири?
Бро, дай мені чотири текіли. Великі.
Дай мені. Я сам віднесу.
Дякую, друже.
За рахунок бару.
-Ого. -Допомогти?
Я була офіціанткою, Габріелю. Забув?
А так і не скажеш.
42 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ ВЕРЕДІНЬЯ — ІЛЬЄУС: 296 КМ
Так мелодійно.
Щоразу як я виступаю в Сан-Паулу,
я так нервуюся, що лажаю.
Але багаж я переплутав уперше.
Розслабтеся, пане Еліо, усе гаразд.
-Ми розуміємо. -Дякую.
Ларо. Усе гаразд?
-Зараз подивлюся, чекайте. -Гей, народ!
Великий Джон!
-Хочеш? -Що це, брате?
Усе домашнє.
Тоді я з радістю поїм, бо я голодний.
Не можу повірити.
Що таке, Ларо?
-Яка краса! -Слава богу.
-Тепер я навіть зголодніла. Можна? -Авжеж.
Тут багато їжі.
Але не захоплюйтеся, бо нам ще їхати.
Дівчата!
-Це бар Габріеля. -Якого спаніеля?
Не може бути!
Угадай, хто тут.
Він за стійкою.
-Якою бійкою? -Супер.
Я зроблю там селфі.
Диджей милий, але музика відстійна.
-Я про це подбаю. -Що?
Боже.
Вона точно поїде.
Ти перевіряв пальне?
Не знаю.
-Гадаю, датчик зламався. -Ні, Бето!
Ні!
Я впевнений, що тут десь є шість літрів бензину.
Я поставив його туди, де безпечно.
Цікаво… О, згадав.
Великий Джон прийшов і забрав його, щоб…
Як це називається?
Коли запалюєш сірник, кидаєш, і все горить.
-Чорт забирай! Боже мій. -Що?
Дякую, народ.
Я згадав. Багаття.
Бензину більше немає. Завтра буде на заправці.
-Пане Еліо, Алекс мене вб'є. -Ні, не вб'є.
Залишайтеся на Свято врожаю.
Свято врожаю?
Що ви тут вирощуєте?
Особливий інгредієнт у всьому, що ви тут їли.
Ми це їли?
Любов.
Це органіка на 100%.
Господи, пане Еліо.
Алекс такий чистий. Він не звик до цього.
Яким жахливим чином це може вплинути на життя мого друга?
Як мені добре.
Мабуть, треба покластися на всесвіт.
Це точно.
Боже мій! Дівчата, як справи?
Ви не бачили мого друга? Він отакий на зріст.
Схожий на молодого Дензела Вашингтона. Він ввічливий, чарівний.
-Не бачили? -Ні.
Боже мій.
Алексе!
Обережно, друзі, я йду.
Я йду…
Я маю сказати вам щось серйозне.
Ми у глибокій дупі.
У дупі…
Я так за тобою скучив, Бето.
-Справді? -Так.
-Не бреши. -Присягаюся.
-От дурість. -Серйозно.
-Бето. -Ні.
Гей.
Я думала, ти поїхав.
Куди поїхав, Ларо? Ти просто під кайфом.
Не знаю.
-То куди ми їдемо? -Чорт!
Ні, не можна так сміятися.
Це дуже серйозно. Нам треба поговорити.
По-перше… І по-друге теж.
Алексе, бензин закінчився. Купити можна лише завтра.
Не кажи так, заради бога!
-Це правда. -Ні, друже!
-Розслабся. -А що по-друге?
По-друге…
Дихай і кажи.
Я забув.
Я зовсім забув. Ніби залишив піцу в духовці.
Ніби залишив часниковий хліб на грилі.
Я люблю тебе, дурню.
-Я люблю тебе. -Годі.
-Я люблю тебе. -Ні, це я люблю тебе.
Гей! Це було по-друге.
Перше було про бензин. А друге — про любов.
-Любов… -Бето…
Любов — це головне.
Чорт.
Шлюб — це чудово.
Це чудово, розумієш? Це так…
Чудово.
-Як довго ви у шлюбі? -Я ніколи не був у шлюбі.
Єво.
Габріелю.
33 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ
ВЕРЕДІНЬЯ — ІЛЬЄУС: 296 КМ
Чому ти кукурікаєш, Бето?
Вставай. Пан Еліо все владнав. У нас повний бак, їдьмо.
-Котра година? Треба подзвонити Єві. -Подзвониш пізніше. Тут немає покриття.
-Я сьогодні мушу щось зробити. -Що?
Поясню по дорозі.
Я ніколи не розуміла, навіщо потрібен дівич-вечір.
Навіщо згадувати все, що ти втратиш у шлюбі, за день до нього?
Усі говорять про «довго і щасливо», але ніхто не говорить про «ніколи знову».
Я не сумнівалася в коханні до Алекса,
але весь цей безлад змусив мене замислитися.
Чи готова я більше ніколи не сумніватися?
Алло.
Алло. Алексе?
Коханий, це ти?
Привіт, Єво.
Габріелю?
Нам треба поговорити.
Отже, у мене закінчилися гроші.
Ти вже багато витратив на квитки, і мені було соромно просити.
Вони не брали ні кредитки, ні чеки, та й це б теж не допомогло.
Моя картка вже давно заблокована. А чеки — та ну?
Хто зараз виписує чеки? Хіба що динозавр.
Вивалюй.
Я орендував машину на дві години, а минуло вже 12 годин.
Стривай, ти думав, що за дві години ми заберемо сукню,
приїдемо в готель, проведемо весілля, а ти повернеш машину?
Я планував забрати сукню, повернути машину і поїхати.
Як, генію?
Я не знаю. Я про це не подумав. То була відчайдушна мить.
І ти вирішив не казати про це друзям?
Заспокойтеся. Вибачте, я забув.
Ви пам'ятаєте все, що сталося вчора?
-Щось сталося? -Наскільки я пам'ятаю, нічого особливого.
31 ГОДИНА ДО ВЕСІЛЛЯ
Поцілунок нічого не значить.
ІЛЬЄУС
Твій наречений погодиться?
Побачимо.
Я все йому розповім.
Покажеш фото?
-Яке фото? -Я теж не пам'ятав.
-Я був шокований, коли побачив. -Покажи.
Телефон заряджається. Я можу все видалити.
Але не задарма.
Що ти кажеш, Габріелю?
Єво, я в боргах. У барі людно, але прибутку немає.
Я не вмію вести бізнес, як ти.
Ти справді мене шантажуєш?
Я шантажую? Зовсім ні. Допоможи мені, я допоможу тобі.
-Твій ботан не дізнається. -Це шантаж, ідіоте.
-Це злочин! -То не плати!
Я надішлю йому фото. Поцілунок не злочин.
-Ти цього не зробиш. -Хіба він не зрозуміє?
Можу надіслати йому й інші фото.
Які фото, Габріелю?
Сексуальніші.
Між нами нічого не було.
Я теж не пам'ятаю. Ти знаєш, що випивка робить із пам'яттю.
Ти блефуєш!
Тоді не плати.
Або заплатиш за це пізніше.
Ось потрібна мені сума.
Для тебе це не дуже багато, бо на кону весілля.
Чекатиму на тебе біля кокосового гаю.
Приходь сама.
Так, ми цілувалися.
-Але більше нічого не було. -Чорт, дівчино.
Ми були п'яні. Я нічого не пам'ятаю після того, як пішла Ана.
Пам'ятаю лише, як запросила кількох хлопців на весілля.
-Що ти зробила? -Після цього все розмито.
Якщо Єва каже, що нічого не було, значить, не було.
-Але ми не можемо бути на 100% впевнені. -Авжеж, можемо.
Я вірю слову сестри.
Який план?
-Я заплачу. -Чекай, я заплуталася.
Я зіграю в гру Габріеля і…
Це Алекс.
-Що робити? -Не бери слухавку.
-Візьми та збреши. -Виграй час і зроби по-своєму.
Так правильно.
-Ти зможеш. -Привіт, коханий.
-Дихай. -Привіт, кохана, доброго ранку. Як справи?
Як справи? Добре.
Усе чудово.
-Ти їдеш? -Ставлю 50 баксів, що вона його пошле.
Ставлю сотню, що покладе слухавку.
Пам'ятаєш, я казав, що запізнюся?
У мене виникли проблеми, я приїду значно пізніше.
-Може, ввечері. -Не страшно.
Усе гаразд.
Зазвичай це я кажу.
-Коханий, мені хтось дзвонить. -Давай. Так.
Бувай! Бувай.
Вона не послала мене й не кинула слухавку.
-Це добре. -Це дивно.
-Можливо, щось сталося. -Авжеж ні. Не турбуйся.
Ми майже доїхали до прокату.
Бето, у нього дробовик.
-Що це за місце? -Це дробовик?
30 ГОДИН ДО ВЕСІЛЛЯ
КАЛОТЕЗІНЬЙО — ІЛЬЄУС: 203 КМ
Це автопрокат чи майстерня, де розбирають крадені авто?
Я поспішав. Думав, що питати неввічливо.
-Знаєш, що нам кінець? -Ми трупи.
Дивно пахне. Є проблеми, дядьку?
У нас постійно проблеми.
Ми зупинилися.
Відпочинь, малий. Ти зробив усе, що міг.
Боже мій.
Цього вистачить.
Чорт, я ніколи не бачила стільки грошей.
Боже, мені не варто цього робити.
-Що робити? -Мамо?
Мамо, ми хочемо взяти Єву…
-На морську прогулянку. -Пірнати з аквалангом.
Прогулянка й підводне плавання допоможуть їй розслабитися.
За день до весілля?
Чудова ідея.
Дівчата,
не забудьте замкнути сейф.
Чудової прогулянки. Насолоджуйтеся.
-Дякую. -Мамо.
Ти мені потрібна.
О, доню,
матуся з тобою.
Цьому будинку потрібен колір. Це ж Баїя! Чом би й ні?
-Іншого виходу немає! -Габріеля треба заарештувати!
Викликати поліцію?
Потрібні докази, мамо.
Це може зруйнувати мій шлюб.
Чорт. Це все через поцілунок.
Можливо, через щось інше теж.
-Треба вкрасти його телефон! -Так, дівчата.
Треба вкрасти його телефон. Це єдиний спосіб.
30 ГОДИН ДО ВЕСІЛЛЯ ІТОРОРО — ІЛЬЄУС: 142 КМ
Механік здавався надійним.
Настільки, що ми застрягли в цій дірі.
Я всюди пробувала. Тут немає покриття.
У мене горло пересохло. А шкіра схожа на наждачний папір.
І в шлунку бурчить.
Я у відчаї. Я вмираю з голоду. Я присоромлена.
Доведеться вдатися до канібалізму.
Скажений Пес думав, що ти вкрав машину.
Ти схожий на бандита.
-Це було непорозуміння. -Але ми все владнаємо.
Скільки?
«Скільки», га?
Ну…
Кредитки приймаєте?
-Ні. -Банківський переказ?
Банківський переказ?
Готівка.
Бабло. Монети.
Пане, нам зараз бракує коштів.
Можна це владнати якось інакше?
Викличемо копів.
-Не треба. -Ми все владнаємо.
-Ми не злодії. -Не злодії.
-Наркодилери. -Що ви таке кажете?
Ви здуріли?
-Чому ви так вважаєте? -А як щодо цього?
Що це?
Це лише солодощі. Стильні штуки.
-Стильні… -Вони з ранчо «Чиста любов»?
Ми знаємо, що там вирощують.
Якого біса, Бето?
Перепрошую?
Вони з «Чистої любові»?
Навряд чи це робиться з любов'ю.
Ці мирні люди з ранчо? Нізащо.
Розкажи це шерифу, друже. Я йому подзвоню.
-Чорт, Бето! -Стривай, Алексе.
-Можна? Я подзвоню. -Ні, Бето.
Щоразу, коли ти лажаєш, я виправляю.
-У нашій машині наркотики? -Це не наша машина.
-Вона орендна й навіть не оплачена. -А тепер що?
Нас посадять. У заголовках напишуть «наркомани» і «наркодилери». Ти радий?
Ні, брате, вибач. Я не подумав. Я не…
Саме тому ти не міняєшся, бро.
І випадково нас підводиш.
Розслабтеся, люди!
Розслабитися?
Просиш мене розслабитися, Бето?
Мені набридло, що всі просять мене розслабитися!
«Розслабся, Алексе!» «Не тікай, Алексе»! «Не плач, Алексе»!
Я лише хотів одружитися! А через це лайно я, можливо, не одружуся.
-Ти радий? -Авжеж ні!
Авжеж ні. Солодощі були на весілля. У мене нема грошей. Ти це хотів почути?
Я домовився з хлопцями з ранчо, щоб здивувати друга.
Твоя правда.
Я не подумав. Як завжди. Я нікчема.
От і все.
-Вибач, брате. Я легковажний. -Ти не знаєш, що це означає, Бето.
Твоя правда.
Я не знаю, але більше не хочу тебе кривдити.
Пробач мені, брате.
«Весілля»?
-Ти наречена? -Дружка.
Наречена чекає.
Та якщо приїде поліція,
чекати доведеться від п'яти до 15 років.
Якщо твій друг не заплатив за них, це не злочин, правда?
Добре, я все розумію.
Я придумаю інший вихід.
У мене є ідея.
Можна?
Чорт. Покриття було, а тепер немає.
У мене є ідея, Софіє.
-Іди сюди. -Що?
-Іди до мене. -Ні. Чекай.
Стривай. Якого біса? Обережно.
-Ми будемо дуже високими. -Чекай. Ні.
-Ось. Вийшло. -Що?
Алло! Алексе!
Насправді я лише хотів захистити Єву.
Але я облажався, збрехав і знову все зіпсував.
-Усе тому, що я не… -Кохання.
Усе це
заради кохання.
Дурість,
страх…
Але я розумію.
Фраза «поки смерть не розлучить нас»
лякає.
Справді.
Ви одружені?
Одружений?
Ні, я просто дурень і боягуз.
Ще більший, ніж ти.
Ти мав сміливість освідчитися їй.
Дивися,
ось твоя сім'я.
Так, чорт забирай!
-Ти самотній? -Самотній?
-Як мило. -Це все, що в нас є.
Майже все витратили на автомеханіка.
Шахрай-механік, так, друже?
Їдьмо.
Я знаю, цього недостатньо, Скажений Пес, та якщо ти нас тут кинеш, я втрачу…
-Кохання свого життя, знаю. -Так.
Відбуксируємо його.
Інструментів немає, але щось придумаємо.
Не турбуйся. Залиши гроші собі та йди за мною.
Ти не візьмеш з нас грошей?
Це весільний подарунок, хлопче.
АВТОДОПОМОГА
Їдьмо, бляха!
Їдьмо, доку.
Сідайте.
-Можна? -Візьми це. Воно смачне.
Це добре тістечко.
Про що я казав? А, машини… Ні, Скажений Пес…
Він талановитий механік.
Це була моя ідея — давати машини в оренду.
Ми завжди хотіли простого життя.
Здається, він втомився.
Від роботи?
Від мене.
Він такий тихий, таємничий.
Думаю, він зустрічається з іншим чоловіком.
Боже мій.
Чорт, пане Полістінья, не треба.
Не кажіть дурниць. Ви борець, друже.
Він може полагодити будь-що, але я не знаю, чи можна полагодити це.
Я боявся.
Ти? Боявся чого?
«Доки смерть не розлучить нас».
Це страшно, так?
Гадаю, це прекрасно.
24 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ
ІЛЬЄУС
-Ходімо. -Розслабся.
Я думала, ти прийдеш сам.
Не треба боятися.
Я не боюся.
Мені огидно.
Тетяно, чуєш?
Дрон готовий до запису?
Єва вже з Габріелем.
Це лише бізнес.
Де гроші?
Де твій телефон?
Він там, з фотографіями.
Він говорить. Підлети ближче.
Ніхріна не видно, Батісто! Дай мені.
Я віддам тобі телефон, і все закінчиться. Заплати, щоб ми про це забули.
Дівчата, покидьок зізнався!
Гаразд.
Ми точно про це забудемо.
Щойно ти потрапиш до в'язниці!
-Ти в дупі! -Я просив, щоб ти прийшла сама.
Ти не мій бос.
Ти більше цього не зробиш ні зі мною, ні з іншими жінками.
У мене є докази, Габріелю!
-Батісто, що сталося? -Не знаю!
-Дрон зламався! -Ми втратимо все!
Тікай, Чарльзе! Забери телефон!
Фотографій у вас немає, доказів теж.
-Заплати, що винна. -От що ми тобі винні.
Добре, дівчинко. Ідеальний крос. Але треба ще.
Ще один не завадить.
Досить, дівчата! Годі!
-Ось все, що я тобі винна. -Годі. Припини, Єво.
Усе.
А ось і гроші
за вчорашню випивку.
Ти за це заплатиш!
Авжеж, заплатить. Єва має заплатити.
Єва нічого не платитиме.
Я заплачу.
Ти заплатиш?
Нам потрібен план Б!
Ми могли б набити дупу тому покидьку.
Добра ідея, але що, як ми…
Де Єва? Я маю показати їй це.
То що? Вийшло?
Саме так, як ти й планувала!
Хтось може нам це пояснити?
Я все розповіла Карині.
Єва нічого не платитиме.
Я заплачу.
Місію виконано.
Ви дивилися фото?
Авжеж, ні. Це твоя справа.
Для цього й потрібні свекрухи.
21 ГОДИНА ДО ВЕСІЛЛЯ
ІЛЬЄУС
Я приїхав!
О, коханий!
Я така рада.
Я така рада, коханий.
-Я маю стільки тобі розповісти. -Я теж.
Я теж.
-Як справи? -Як ти?
Привіт. Як справи?
Я нічого не пам'ятала.
Але фото тут.
-І вони не брешуть. -Хто сказав?
Вони всі відредаговані. Це все підробка.
-Усі? -Так.
-Навіть поцілунок? -Навіть поцілунок.
Це зроблена поспіхом погана підробка. Автор має бути у в'язниці.
-Він уже у в'язниці. -Тобі нічого пам'ятати.
Зачекай, Алексе.
Можливо, фото відредаговані,
але ми цілувалися.
-Ти цілувала того типа? -На дівич-вечорі.
-Фото фальшиві, але поцілунок… -Був.
-Я була п'яна з дівчатами… -А ще злилася на мене за брехню.
Алексе, я знаю, що це не виправдання поцілунку.
Він не мав жодного значення.
Але я знаю, що для тебе все інакше.
Я зрозумію, якщо ти…
Якщо ти не захочеш більше мене бачити.
Не треба було мені казати.
-Що ти маєш на увазі? -Я ж сказав, що фото фальшиві.
Я мала тобі розповісти.
Я кохаю тебе, Єво.
Ти все одно мене кохаєш?
Я кохаю тебе ще більше.
Єво, ти — це ти.
Ти борешся зі своїми сумнівами, зі слабкостями.
Ти не дозволяєш їм зупинити тебе. Ти йдеш далі.
Єво, ти сильна, відверта. Хотів би я бути таким, як ти.
Але я спромігся лише мати таку жінку поруч.
Навіть якщо ти напилася й цілувалася з колишнім…
Ти все одно хочеш бути зі мною?
Це все, чого я хочу.
Я кохаю тебе.
Оскільки ми кидаємо правдобомби, я теж маю тобі дещо сказати.
Що таке, Алексе?
Я зголосився забрати сукню, бо в мене була співбесіда.
-Це чудово, коханий. -Чудово?
-І як справи? -Весь цей безлад через мене.
Я покинув тебе саму й ледь не зіпсував весілля своєю брехнею.
Щоб я не нервувала.
-Це не виправдання. -Нікому не кажи.
Але це найкраще виправдання.
Коханий!
Це чудово.
Чорт, я думав, ти мене вб'єш,
коли дізнаєшся, що я спізнився забрати сукню.
-Що? -Але я її забрав.
А тоді загубив.
-Ти… -Але я її знайшов. Вона ціла.
Ти хочеш, щоб у мене був серцевий напад?
Яке полегшення.
Неймовірно.
-Алексе. -Так, кохана?
-Алексе. -Що?
Поглянь.
Після всього цього я не зіпсую наше весілля.
Можеш дивитися, Алексе.
Сукня…
вже зіпсована!
Перестрибнути?
Стрибай!
Чорт! Я бачив сукню.
Кохана, я не пам'ятаю. Господи боже…
Вона була гарна.
Так. Тобто…
-Нічого не лишилося. -Кохана, вибач.
Усе скінчено.
-Що? Що скінчено? -Іншого виходу немає.
-Ти про що? -Тобі доведеться стрибнути в безодню.
-Що? -Поборотися зі звіром.
Переконай Тетяну віддати мені свою сукню!
-Вона мене вб'є. -Цілком можливо.
Та якщо ти це зробиш, ми одружимося.
Знаєш що? Я це зроблю. Ми одружимося.
І житимемо довго і щасливо!
Сподіваюся.
Зачекай.
20:13 СЮЗАННА
Хто така Сюзанна, Алексе?
Вона директор компанії. Я передзвоню пізніше.
Ти здурів? Послухай, Алексе.
Усе готово, Алексе.
Приходь завтра підписати контракт. Цього тижня можеш переїжджати в Лондон.
Бувай, щасти тобі.
Лондон?
Так, я не згадав про цю деталь. Це у Лондоні, тож забудь.
«Забудь»?
-Так. -Чому забути?
-«Чому»? -Через мене?
Авжеж. Я кохаю тебе. Я не кину наше життя…
-Заради своєї найбільшої мрії. -Ти моя найбільша мрія.
Наші почуття справжні.
А реальність не ідеальна.
У тебе буде ще одне уявне життя?
Жодне кохання не переживе цього, Алексе.
Мені доведеться пробути там три місяці, рік, бозна-скільки.
Наші шляхи розійдуться, і ми більше не побачимося.
Цілком можливо.
Але іншого виходу немає, Алексе.
Я маю дещо в тебе запитати.
Ти…
Не треба, Єво.
Ти…
не одружишся зі мною?
Я кохаю тебе.
Люди одружуються, щоб увічнити своє кохання.
Ніби обручка чи довідка
дають право на щасливе життя.
Але ніхто не знає, що насправді станеться.
Ми вирішили одружитися заради кохання.
Але моє кохання до Алекса сильніше за бажання вийти за нього.
ЛОНДОН
9 496 КМ ВІД САН-ПАУЛУ
Дякую. Бувай.
Вітаю.
-Привіт, друже. -Привіт.
АЛЕКС САНТОС КРЕАТИВНИЙ ДИРЕКТОР — «ІГРИ РОЗУМУ»
Чорт забирай. Я все зіпсувала.
Не здавайся. Це останній рівень.
Ну гаразд.
Чорт.
Ти мало дзвониш останнім часом.
Я був зайнятий.
Так?
Ти з кимось бачився?
Можливо.
З ким, Алексе? Колися.
З президентом компанії. Гра вже готова до запуску.
Супер.
Спробуємо разом.
Раз,
два…
Уперед!
Вітаю.
Чудово.
ПАУЗА
Коли запуск?
Щойно повернуся в Сан-Паулу.
-Що? -Я тепер креативний директор у Бразилії.
Що ти кажеш?
Коли ти приїдеш?
Алексе!
Ти вийдеш за мене?
Так, авжеж.
Зараз.
-Зараз? -Так.
-Я не чекатиму ні хвилини. -У мене немає сукні.
Я привіз її.
-Сукня. -Тетяна допомогла. Юніс пошила ще одну.
Але цю ти не бачив?
Цього разу — ні.
-Зачекай на мене. -Авжеж.
Я швидко.
У Лондоні, далеко від усіх, я прокрутив у голові все своє життя.
Хіба моя мрія одружитися була дурною?
Дитячою?
Відповідь — ні.
Але я хотів, щоб на весіллі було лише найважливіше.
Ми з Євою.
Як адвокат з сімейного права…
Вона спеціалізується на розлученнях.
Я оголошую вас чоловіком і дружиною.
-Можеш поцілувати наречену. -Цілуй її. Взасос.
Покажіть язики.
Коли я запропонувала скасувати весілля, я боялася.
Того, як відреагують люди. Що я втрачу його назавжди.
Але це життя.
Тато завжди каже:
«Не можна соромитися свого щастя».
ОДРУЖИЛИСЯ НАРЕШТІ!
Переклад субтитрів: Лідія Волоконецька