Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‪VĂ ȚIN PREDICĂ ‪SCENĂ
‪WHINDERSSON NUNES: VĂ ȚIN PREDICĂ
‪Salutare, Porto!
‪Portugalia!
‪Da!
‪Oameni de sus?
‪Oameni de jos?
‪Mulțumesc foarte mult.
‪Excelent!
‪E cineva din Mozambic?
‪Mozambic? Tu?
‪Angola?
‪Capul Verde?
‪Portughezi?
‪Brazilieni?
‪Aplauze pentru voi! Mulțumesc!
‪Să-l primim pe muzicianul nostru, ‪Luan Murilho!
‪Aplauze pentru Luan Murilho!
‪Mulțumesc că ați venit azi.
‪Numele spectacolului e ‪Vă țin predică,
‪deoarece vom predica, nu?
‪E nevoie de predică.
‪Pentru că adesea…
‪ca să vorbim despre anumite lucruri, ‪vorbim în anumite feluri.
‪Ca oamenii să înțeleagă ‪că lumea se sfârșește.
‪Ăsta e mesajul meu.
‪Ne-a fost prea bine.
‪Lucrurile se schimbă. Lucruri care ‪erau rare se întâmplă tot timpul.
‪Zilnic auzi de o tornadă ‪sau de un tsunami.
‪Se întâmplă multe.
‪Pandemii…
‪Petrecerile lui Gkay… Sunt atât de multe!
‪Petrecerile lui Gkay sunt impresionante ‪pentru muzica lor eclectică.
‪N-am mai văzut ‪atâtea stiluri muzicale pe o scenă.
‪Mai întâi, Léo Santana.
‪Apoi e Matuê, care e complet diferit.
‪Matuê zice: „Vrei să zbori?” ‪Nimeni nu răspunde.
‪Altă atmosferă.
‪Apoi vine Iron Maiden.
‪Dimineață, Padre Fábio de Melo. Doamne!
‪Toți sunt pe legale, unii se roagă…
‪Lumea se sfârșește. Totul e diferit!
‪Nu vom petrece următorii 20 de ani ‪ca pe cei dinainte.
‪20 de ani identici.
‪Anul 2000 semăna cu 2001, ‪2001, cu 2002.
‪Nu azi, acum totul se schimbă, ‪se actualizează.
‪Nu mai sunt vocile oamenilor ‪în filmele lor, ci vocile Google.
‪„I-am spus soțului meu ‪că puștiul e al lui.”
‪„LOL.”
‪Dumnezeule!
‪Nu mai poți recomanda ‪un inginer pe Instagram.
‪Cine știe ce distribuie?
‪I-am recomandat cuiva ‪prietenul meu inginer.
‪M-am dus pe pagina lui
‪și primul videoclip era „Frieza!
‪De ce l-ai ucis pe Krillin?”
‪Cum să-l recomand pe tipul ăsta ‪să construiască o casă?
‪Să adaug o declarație?
‪„E talentat, ‪dar sari de primul videoclip.”
‪„De ce? Că e furios.”
‪Crezi că e o memă veche, ‪dar e deja un remix.
‪Tipul face: „Frieza!”
‪Totul se întâmplă rapid.
‪Nu mai poți întârzia la tuns.
‪Trebuie să-ți filmeze capul cinci minute,
‪să facă un film.
‪Ce ar trebui să faci ‪când cineva îți filmează capul?
‪Ce faci?
‪Ești prins într-un prosop, ‪arătând ca un idiot.
‪Dacă comanzi apă la restaurant, ‪toți chelnerii fac…
‪„Gata spectacolul, mi-e sete.”
‪Totul e diferit. ‪Am pierdut lucrurile simple.
‪Lucruri de zi cu zi.
‪Precum cărțile de telefon.
‪Cine a văzut o carte de telefon?
‪Era o carte cu numele tuturor, ‪adresa și numărul de telefon.
‪„Cum m-ai găsit?” ‪„Ești în carte, nu te poți ascunde.”
‪Făceai farse la telefon. ‪Nimeni nu știa cine e.
‪„Lucrezi în vestimentație?”
‪„Nu.” „Lucrezi dezbrăcat?”
‪Închizi. Dă-i naibii!
‪Nimeni nu știa că sunt eu.
‪Astea ne-au fost furate.
‪De algoritm.
‪Ce e asta?
‪Inteligența din spatele telefonului, ‪care alege ce s-ar putea să-ți placă.
‪Nu trebuie să spui: „Nu-mi place TikTok.”
‪Scoate lucruri ce nu le urmărești ‪și le lasă pe cele urmărite.
‪„Îți plac pisicile?”
‪„Uite aici!” Apoi trimite altul.
‪„Uite cum bea asta!” „Ce drăguț!”
‪Deodată, ești ca orice alt idiot, ‪cu fața lipită de telefon.
‪Algoritmul meu a învățat exact ce-mi place ‪și doar asta îmi trimite.
‪Clipuri cu hoți care nu se pot ascunde.
‪E super.
‪Polițiștii brazilieni sunt comici.
‪Filmează: „Unde e? Nu-l văd.”
‪E sub o față de masă ‪și cu o vază pe spate…
‪O măsuță de cafea.
‪E prea tare.
‪Chiar e.
‪Unul era deghizat în dozator de apă.
‪Era sub o față de masă și ținea un bidon…
‪Polițistul intră și face: ‪„Cred că a scăpat.”
‪„Vreau niște apă.” Filmează.
‪Tipul chiar a făcut zgomote…
‪A văzut prea mult ‪Tom și Jerry.
‪Nici vorbă!
‪Lumea se sfârșește.
‪Ne-a fost prea bine.
‪E un război.
‪E aproape, deci sunteți încordați.
‪Nu suntem tensionați în Brazilia.
‪Glumim despre asta.
‪Facem meme.
‪Brazilia adoră să nu se implice. ‪Nimeni nu se pune cu noi.
‪Nimeni.
‪Poate părea liniștitor, ‪dar mă îngrijorează.
‪Mă tot întreb ‪de ce nu se pune nimeni cu noi.
‪Ce știu ei și noi nu știm?
‪Mă îngrijorează.
‪Cred că alte țări ne privesc ‪ca pe un copil ce se joacă…
‪Asta o fi.
‪„Atacați-i!” ‪„Nu, să se joace cu motoreta.”
‪Eram îngrijorat, am căutat pe Google.
‪„Forța militară a Braziliei.”
‪Se pare
‪că avem destule gloanțe ‪pentru două ore de război.
‪Tre' să fie o strategie.
‪Am văzut pe Twitter ‪că au cumpărat 35.000 de pastile de Viagra
‪pentru armata braziliană.
‪Strategie!
‪Așa suntem noi.
‪„Când nu mai avem gloanțe, ‪avem o altă armă.”
‪Nici să nu încerci!
‪Nu încerca!
‪„Vrei să invadezi Brazilia?”
‪„Uite Pernambuco!” Nici vorbă!
‪Am aflat că baza noastră aeriană ‪e în Natal, Rio Grande do Norte.
‪E cineva din Natal?
‪Dacă ești din Natal, spune-mi,
‪cine va ataca Natal?
‪De ce sunt avioanele acolo?
‪E un zbor de trei ore spre São Paulo, ‪războiul se termină până atunci.
‪Ca să vezi din avion? „Au! Totul a ars.”
‪Lumea se sfârșește.
‪Spune-i fratelui de lângă tine: ‪„Ai grijă la apocalipsă!”
‪Ai grijă!
‪Nici nu știm cum se va sfârși lumea.
‪Noi credem că suntem speciali,
‪cea mai importantă specie de pe Pământ.
‪Lumea s-a sfârșit de mai multe ori ‪și habar n-avem.
‪Și dacă se termină ca ‪Orbește?
‪Trebuie să tăcem sau suntem mâncați.
‪Oamenii cu alergii îi ucid pe toți.
‪Tipul zice „Taci”, iar eu…
‪Monstrul intră… ‪Ne omoară pe mine și încă 12.
‪Medicina nu mai vindecă.
‪Doar înlocuiește simptomele.
‪Trebuie promovată drept convertor.
‪„Acest calmant te face să vomiți.” ‪„Mai bine decât o durere de cap.”
‪Medicamentele pentru răceală te adorm.
‪Perfect!
‪Nu poți strănuta cât dormi.
‪Cine s-a gândit la asta e un geniu.
‪Totul e pe dos.
‪Totul se schimbă.
‪Semnificația semafoarelor ‪s-a schimbat în Brazilia.
‪Verde înseamnă „mergi”, galben înseamnă ‪„ai grijă”, roșu înseamnă „oprește”.
‪Cine oprește la roșu ‪după miezul nopții în Brazilia?
‪„Să mor dacă opresc aici!”
‪Îmi sparg geamul ‪cu o cărămidă și mă jefuiesc.
‪Poate primesc amendă, ‪dar invoc autoapărarea.
‪Oamenii nu mai pleacă ‪atunci când e verde.
‪Fiindcă știu că cineva trece pe roșu.
‪O să fie loviți.
‪Tâlharii atacă la verde acum.
‪Totul e invers, nu există scăpare.
‪Nu mai poți lua un Uber în Brazilia.
‪Tipul acceptă cursa și spune ‪„Nu e problema mea.”
‪Nu vine. Singura lui misiune e să vină.
‪Acum trebuie să iei un taxi până la Uber.
‪Am aflat ceva șocant.
‪Să vedem cine e surprins ‪și cine se preface.
‪Am aflat că în unele zone din Brazilia,
‪dacă ai un pachet de Halls negru pe bord,
‪înseamnă că șoferul ‪acceptă felații drept plată.
‪Uneori e mai bine să nu știi.
‪Asta chiar mă deranjează.
‪Am început să revăd cursele Uber.
‪„Doamne, ce era pe bord?”
‪„Era un Halls? Doamne!”
‪„Puteam economisi niște bani.”
‪Nu-mi place să irosesc bani.
‪Mă deranjează. Mă scoate din minți. ‪Acum nu vreau să-mi vorbească șoferii.
‪Nu știu ce intenții au.
‪Îmi zic: „Dacă vorbește, îi arăt eu!”
‪Dacă-mi oferă apă, zic: ‪„Vrei să ți-o sug?
‪Nu-mi plac jocurile astea.”
‪Prietenii mă adoră. Zic: „Dacă se termină ‪lumea, urci într-un avion și scapi.”
‪Eu zic: „Nu! Nu pot trăi fără voi.”
‪Ne iubim, cu excepția unui lucru.
‪Mereu îmi asum tot meritul.
‪Doar eu.
‪Dar nu din cauza mea, ‪așa funcționează sistemul.
‪Mereu a fost așa. Ei vor audiență.
‪Numele meu aduce audiență. ‪Asta vor ei.
‪Eram la aeroport ieri
‪cu Manoel și Mateus.
‪Au apărut doi copii.
‪„Dați-ne niște bani.”
‪Eu nu am cash,
‪deci l-am rugat pe Manoel să le dea.
‪A ezitat, dar a scos 100 de reali.
‪Am zis: „Mai dă-le 100.”
‪Cred că prietenii mei sunt ca mine. ‪Cât scotea banii…
‪Paparazzi urmăresc mereu oameni ‪celebri pe aeroporturile braziliene.
‪A apărut unul ‪și a făcut multe fotografii.
‪Titlul zilei următoare era: ‪„Whindersson dă bani la aeroport.”
‪Cu o poză a lui Manoel, ‪cu portofelul scos…
‪Toți comentau: ‪„Whindersson e foarte generos.”
‪„Jos pălăria!”
‪El a trimis capturi de ecran pe grup: ‪„Whindersson e atât de generos.”
‪Apoi, a vrut răsplata.
‪„Poți să-mi dai înapoi banii donați?”
‪I-am zis: ‪„Relaxează-te, omule, e sistemul.”
‪Îmi place să stau cu Robson ‪când sunt beat.
‪Fiindcă nu se îmbată niciodată.
‪Eu beau câteva înghițituri ‪și deja sunt amețit.
‪Dar nu sunt ca un bețiv european.
‪Bețivii europeni sunt nebuni.
‪Voi sunteți deosebiți.
‪Eu beau și plâng.
‪Sunt foarte iubitor.
‪„Chiar însemni mult pentru mine!”
‪Sunt prea iubitor. Nu ca voi.
‪Voi țipați la mașinile voastre: ‪„Ce naiba?”
‪Vă bateți cu mașinile.
‪Mă întreb: „Ce i-a zis mașina ‪de l-a enervat atât?”
‪E o nebunie. E foarte diferit.
‪Îmi place de Robson.
‪Îl rog să mă protejeze.
‪Când beau, oamenii mă filmează.
‪„Spune asta, spune aia!” ‪Sunt ușor de convins și o fac.
‪Sunt foarte naiv.
‪Într-o zi m-au întrebat de vaccinuri, ‪voiau o părere controversată.
‪„Ce părere ai?”
‪„Omule, cred…” Eram beat.
‪„…ar trebui să se dea fără consimțământ.”
‪Tipul care filma: „Ce?”
‪„Ar trebui să le dăm băștinașilor, ‪să tragă în noi așa…”
‪Ai ști de la ce firmă e abia după.
‪„Cred că ăsta era AstraZeneca.”
‪Doar după aceea.
‪Lumea se sfârșește.
‪Uneori, eu și Robson mergem să bem ‪și luăm un Uber spre acasă.
‪Șoferul o ia razna când mă vede.
‪„Doamne, Whindersson ‪e beat în mașina mea!
‪Îi ofer apă.”
‪„Robson, vrea să i-o sug.
‪Băga-mi-aș!”
‪„Nu pot, omule!
‪Presa va avea o zi plină.”
‪„Suge-o tu, Robson!”
‪Când se enervează mai târziu, ‪eu zic: „Nu e vina mea, e sistemul.”
‪Lumea chiar se sfârșește.
‪Serviciile publice ‪nu funcționează în Brazilia.
‪Lipsește planificarea.
‪Ca brazilian, pot s-o spun. ‪N-avem planificare.
‪Ce s-a epuizat prima la magazin ‪în timpul pandemiei?
‪Hârtie igienică.
‪Eram mai îngrijorați ‪să ne ștergem fundul decât să mâncăm.
‪E planificare bună? Fundul înaintea gurii?
‪Utilitățile nu funcționează.
‪Aveam două servicii în orașul meu, ‪canalizare și reparații de gropi.
‪Într-o zi, au reparat gropile.
‪A doua zi, cei de la canalizare ‪au spart asfaltul ca să schimbe țevile.
‪Vorbiți între voi!
‪Avem probleme de canalizare în Brazilia.
‪Sunt probleme de bază.
‪Canalizarea e…
‪- De bază. ‪- Nu e ceva în plus.
‪Nu e premium.
‪Nu e aurită. E de bază.
‪Se pun două țevi
‪în fața casei, ca rahatul să nu plutească.
‪Două țevi.
‪Aveam un curs numit Studii sociale.
‪Trebuia să interpretezi pozele.
‪Erau poze ca să înveți.
‪Într-una, un copil se căca după un tufiș.
‪Era un rahat, apoi un picior ‪cu un „X” care însemna:
‪„Nu călca pe rahat! E rău pentru tine.”
‪Salubritatea de bază ‪ține de calitatea vieții.
‪Unii copii brazilieni trec prin canalizare ‪în drum spre școală.
‪Trec prin canalizare să ajungă la școală… ‪Puștiul vine la școală puțind.
‪Primește o poreclă.
‪„A venit.”
‪„Cine?” Copiii spun…
‪„Cine?” Și zic…
‪Copilul nici nu știe că e el. ‪„De cine râdem?”
‪Bietul copil e umilit.
‪Uneori vede ce nu trebuie.
‪Un reportaj ‪care arată un cadavru în canalizare.
‪„A fost ucis în apropiere!”
‪Produc conținut, să ne arate la televizor.
‪Știrile de prânz.
‪De ce vor brazilienii ‪să vadă asta la prânz?
‪Nu putem crește apetitul fără un cadavru.
‪Nu înțeleg.
‪Să-l vedeți pe tata la prânz.
‪La televizor: „14 plăgi înjunghiate!” ‪Tata suge oase de pui…
‪Mai ia o porție. Doamne!
‪Copiii văd chestia aia ‪și li se pare amuzant.
‪Sunt în spatele reporterului, ‪vor să fie văzuți.
‪Să apară la TV!
‪Cresc fără să știe ce e bun și ce e rău.
‪Devin psihopați, ca Joker.
‪Toți au un Joker interior.
‪E ciudat, dar e adevărat.
‪Spune-i celui de lângă tine: ‪„Ai grijă la Joker!”
‪Spune mai tare, ești timid. ‪„Ai grijă la Joker!”
‪- Ai grijă la Joker! ‪- Ai grijă!
‪Ce e un Joker interior?
‪E momentul în care decizi ‪cum vei reacționa
‪la umilire.
‪Când îl cunoști? ‪De obicei, când ești bătut.
‪Dar nu de fiecare dată. ‪Nu suntem ipocriți, reflectăm.
‪Chiar și copiii înțeleg lucrurile.
‪Uneori, după o bătaie, te gândești:
‪„Am dat-o în bară.” Avea sens.
‪Dacă ești sărac și spargi lucruri, ‪ești bătut.
‪Avea sens.
‪Dar uneori nu e vorba de învățare, ‪ci de umilire.
‪Și știi imediat.
‪În cazul meu, familia mea era haotică.
‪Mulți dintre voi înțelegeți ‪sau știți pe cineva care știe.
‪Sunt atâtea certuri acasă, ‪că preferi să stai afară.
‪Pentru proiectele de grup, ‪eu spuneam: „Nu la mine acasă.”
‪„Să mergem la drogați, e mai frumos.
‪Vom învăța mai multe acolo ‪decât la mine acasă.”
‪O uram! Tata se trezea deja furios.
‪Și mama la fel.
‪Tata voia să facă o cafea:
‪„Nu e cafea în casa asta?”
‪Mama: „Vrei cafea? Poftim cafeaua!”
‪„Nu pot bea fără cană!”
‪Sora mea mă arăta cu degetul: ‪„El a spart-o!”
‪Da.
‪La naiba! Era îngrozitor.
‪Problema în casa mea era banii.
‪Nu ne permiteam nimic. ‪Nici mama, nici tata.
‪Fratele meu era rebel. ‪„La dracu' cu societatea!”
‪Avea afișe ciudate pe ușă.
‪Un copil ciudat.
‪Lucrurile s-au schimbat în timp. ‪Părinții mei au avut slujbe mai bune.
‪Fratele meu a început facultatea ‪și să se spele.
‪„Bună dimineața!”
‪„Cine e tânărul ăsta?” mă întrebam.
‪M-am gândit că poate putem invita oameni.
‪Într-o zi, la școală, ‪profesoara ne-a pus să lucrăm în perechi.
‪O fată mi-a cerut să lucrăm.
‪Am zis: „Cum să nu?”
‪M-a întrebat unde, am zis: ‪„Sigur, la mine!”
‪„Urmează-mă.” Și am plecat.
‪N-am fost în camera mea, ‪fiindcă eram copii.
‪N-am fost în camera mea. ‪Am stat în camera de zi și am citit cărți.
‪Râdeam de nume aiurea. ‪„Tratatul de la Tordesillas.”
‪Ziceam: „Sună ca tortilla!”
‪Mama iese din camera mea,
‪cu chiloții mei în mână.
‪Se apropie de fată și spune:
‪„Sigur vrei să ieși ‪cu băiatul ăsta puturos?”
‪Apoi a început să facă glume.
‪„Fată, gândacii trec prin camera lui, ‪fac așa… și pleacă.”
‪„Își spun «Cred că se joacă ‪cu rahat acolo. Doamne!»”
‪Eu rămân: „Doamne, ce face?”
‪Ce naiba, omule?
‪Nu!
‪Sunt în stare de șoc.
‪Fata e șocată. Tremură.
‪„Ce face?”
‪Mama vine și mă lovește cu chiloții ‪de trei ori.
‪De ce?
‪Apoi mi-a șoptit la ureche:
‪„Ți-am zis c-o voi face cândva ‪în fața oamenilor.”
‪Am zis: „Am înțeles.
‪Îmi arăți cine e șefa. Tu ești șefa.”
‪Am ținut totul sub control. I-am zis ‪fetei: „Mamei îi place să glumească.
‪Nu, nu plânge.
‪Sunt obișnuit.” ‪ A plecat șocată, tremurând așa…
‪Era șocată!
‪M-am abținut până am ajuns în camera mea,
‪deoarece camera unui adolescent ‪e lumea lui.
‪De asta trebuie să fii cu ochii ‪pe camera lui.
‪Acolo înnebunesc.
‪Acolo o iau razna cu sculele lor…
‪E singurul loc din lume ‪unde ai avea destul curaj
‪să-ți vezi propriul cur.
‪M-am abținut până în cameră.
‪Când am deschis ușa, am răbufnit:
‪„Niciodată
‪nu mai aduc pe nimeni ‪în haznaua asta!
‪Casă de rahat!
‪Casă de rahat!”
‪„Sculă de rahat!”
‪Am plâns cu sughițuri.
‪Urăsc să plâng.
‪Arăt urât când plâng, ‪ca o mască chinezească.
‪Nu-mi place.
‪Buzele mi se măresc, așa…
‪A fost prima oară ‪când mi-am văzut Jokerul interior.
‪Prima oară când am plâns în oglindă.
‪De parcă…
‪„Nici n-a durut!”
‪Partea cea mai rea ‪e că lenjeria mea nu era murdară.
‪Geamul meu dădea peste canalizare.
‪Sigur că îmi mirosea mereu camera a rahat.
‪Am fost bătut din cauza canalizării.
‪Un serviciu de bază. ‪Două țevi m-ar fi salvat.
‪Lumea se sfârșește.
‪Animalele dispar.
‪Ne îngrijeam de unul sau două. ‪Unul sau două, nicio problemă.
‪„Nu mai avem papagali.” ‪Așa că ajutăm papagalii.
‪„Acum e tamarin-leu auriu.” ‪Așa că am dat niște bani.
‪Astăzi, sunt 35.000 de specii ‪pe cale de dispariție.
‪Sunt 35.000.
‪Dacă mor, e pentru că cineva le numără.
‪Desigur. Nu ghicesc.
‪„Doar șase rațe migrează.” ‪Nu așa funcționează.
‪E o meserie în spatele ăsteia.
‪Google nu e un creier uriaș
‪care-ți răspunde la întrebări.
‪Cineva a ieșit și a cules informația.
‪Și liniile de pe harta lumii, ‪cineva a stat o zi:
‪„Asta e Mesopotamia.”
‪O cartografiez.
‪E nevoie de muncă.
‪Experții care învață despre animale…
‪pe cale de dispariție ‪sau de reintroducere…
‪sunt biologi.
‪Îmi place să vorbesc despre biologi
‪ca să amintesc că nu există ‪doar ingineri, avocați și medici.
‪Sunt multe slujbe și toate sunt utile.
‪Fiecare e importantă.
‪Biologii ies și muncesc din greu.
‪Când cauți pe Google:
‪„Care e cel mai rapid animal?”
‪veți vedea că e șoimul călător.
‪O pasăre care zboară ‪cu 480 de kilometri pe oră.
‪E ca Formula 1.
‪Merge cu 105 metri pe secundă.
‪Un teren de fotbal pe secundă.
‪Dispare.
‪Găsești asta pe Google.
‪Cum a văzut biologul asta?
‪„Frate, ceva zboară pe aici.”
‪Mulți își riscă viața pentru voi.
‪Poate că voi o faceți.
‪Paznicii se străduiesc mult.
‪Fiecare eveniment are paznici.
‪Chiar renunță la păr. Toți sunt cheli.
‪Trebuie să fii. ‪Într-o bătaie nu faci: „Hai!”
‪Nu poți.
‪„S-a ocupat securitatea?”
‪Sunt acolo, zic: „Haide!”
‪„Serios. Îți dau drumul ‪dacă-mi dai drumul.”
‪„Dă-i drumul.” Nu merge.
‪Nu.
‪Lumea se sfârșește.
‪Ne-a fost prea bine. Tot spun asta.
‪Vă țin predică. ‪Credeți că glumesc despre biserică.
‪„E îmbrăcat ca un pastor new-age.”
‪„E muzică pe fundal, de Luan Murilho.”
‪„Vorbește ca un pastor.” Dar nu e asta.
‪Nu e o predică religioasă.
‪Chiar dacă se numește ‪Vă țin predică.
‪Dar cultura e singurul lucru ‪care ne separă de animale.
‪Singurul lucru care separă ‪un om de un animal e cultura.
‪Doar oamenii sunt suficient de cultivați ‪ca să se închine.
‪Ce se întâmplă aici nu e religios, ‪dar ne închinăm.
‪Ce facem?
‪Ne-am adunat cu toții
‪să vedem cum un membru ‪al speciei noastre face ceva.
‪N-o să vedeți un cerc de 20 de lei, ‪cu unul în mijloc, care face…
‪Ceilalți lei să spună: „Are stil.”
‪„La naiba!” Nu.
‪Suntem noi.
‪Cultura are multe forme în viața noastră.
‪Pentru mine, era teatrul.
‪Prima dată când m-am dus, ca voi acum,
‪să văd pe cineva spunând ceva, ‪aveam 17 sau 18 ani.
‪Dar m-am uitat la piese ‪de când eram copil.
‪Acolo unde am crescut,
‪se făcea mereu ‪Patimile lui Hristos.
‪Cine a văzut filmul ăla? Ridicați mâna.
‪Cine a văzut piesa ‪într-o biserică, o piață
‪la o paradă… Știți ce vreau să spun.
‪Patimile lui Hristos‪ se țineau
‪când eu nu eram încă educat.
‪Nu stăteam într-un oraș mare. ‪Nu știam multe.
‪Știți când actorii ies din imagine ‪și îi cauți după televizor?
‪Sau când credeam ‪că putem săpa până în Japonia?
‪Așa am fost cu ‪Patimile lui Hristos.
‪Credeam că e chiar Iisus.
‪Înțelegeți?
‪Plângeam alături de bătrâne.
‪Ele spuneau: „Bietul om!”
‪Eu ziceam: „Știu! Fac asta în fiecare an.”
‪„Ce a făcut?” Nu înțelegeam.
‪Mă concentram pe protagonist.
‪Afișul era cu Iisus pe cruce,
‪așa că eram cu ochii pe Iisus.
‪E un soldat roman în poveste
‪care-l străpunge pe Iisus cu o suliță ‪în timp ce e crucificat.
‪Am aflat unde lucra ‪și m-am dus să-l caut.
‪Eu cu patru prieteni.
‪„Te crezi tare, boule?” Eram nebuni.
‪„Ai noroc că a trăit.”
‪Pentru că îl văzusem pe actorul ‪care l-a jucat pe Iisus în piață.
‪„Iisus poartă Nike?”
‪„Doamne!”
‪„Cred că i-a meritat.”
‪Am aflat că nu era Iisus, ‪pentru că tipul era praf.
‪Vreau să clarific ceva,
‪chiar dacă urmăriți de acasă…
‪Nu vorbesc despre religie.
‪E o discuție tehnică.
‪Vorbesc de cabluri.
‪Bine? În culise.
‪Crucile alea nu erau puse acum zece ani.
‪Erau puse cu o zi înainte ‪și se puteau clătina.
‪Înțelegeți?
‪În acest moment, Iisus era deja mort.
‪Practic, nu se putea mișca, nu?
‪Toți știm povestea.
‪E crucificat, urcă în Cer,
‪e dus la mormânt ‪și se întoarce după trei zile.
‪Nu mă refer la Iisus, ‪la Dumnezeu sau la religie.
‪E omniscient. E în mintea mea.
‪Nu trebuie să vă explic.
‪Crucea se clătina în față.
‪Nimeni nu vrea să le cadă în față.
‪E instinct uman.
‪Dacă atingi o tigaie fierbinte: ‪„Să-mi bag!”
‪Nu te poți abține.
‪Era mort. Crucea se clătina și el…
‪„Au trecut repede trei zile.”
‪Așa am aflat că nu era Iisus
‪și m-am îndrăgostit de teatru.
‪Am descoperit ‪că oamenii puteau juca alți oameni.
‪Nu știam asta.
‪M-am îndrăgostit de teatru.
‪Făceam orice să-l văd, ‪chiar dacă distribuția nu era faimoasă.
‪Fiindcă, la țară, mereu venea ‪câte cineva dintr-o telenovelă.
‪„Tipul ăla din ‪Senora do Destino.”
‪Toți mergeau la el.
‪Uneori nu erau celebrități.
‪Chiar și cu cineva cu un nume ciudat…
‪Le spuneam prietenilor: ‪„Vine Eduardo Spalastrines.”
‪„Cine dracu' e?”
‪„Cred că se pricepe, cu un asemenea nume.”
‪Ziceam la școală: „Ați văzut?”
‪„Ce?” „Vine Eduardo Spalastrines!”
‪„Cine?” Ziceam: „Habar n-am!
‪Să aflăm împreună!”
‪Mergeam să-l văd.
‪Teatrul e greu în orașele mici.
‪Orașul meu are 30.000 de oameni.
‪Orașul mamei mele, ‪unde stăteam, are 2.000 de oameni.
‪Bărbații-s machiști.
‪Nu vor să joace sau să poarte tunică.
‪„Nu-mi pun rochie, omule.”
‪Nu vor să poarte aripi de înger.
‪Dacă vrei să păstrezi un loc, ‪desenezi o sculă pe el.
‪Nimeni nu va sta acolo.
‪Poate veni unul dintr-o tură de 12 ore, ‪o vede și zice: „Nu se poate!
‪Își bat joc de mine.” Nu se va așeza!
‪Deci teatrul din orașul meu era gay.
‪Copiii voiau să fie ingineri, ‪dar erau forțați să intre în teatru.
‪Întrebau: ‪„Îl eliberăm pe Iisus sau pe Baraba?”
‪Toți: „Baraba!”
‪Și sar.
‪Era o nebunie!
‪Teatrul e greu, ‪pentru că nu există destule microfoane.
‪Sunt 300 de actori. ‪Nu sunt destule microfoane.
‪Așa că înregistrează replicile.
‪Puneau sunetul, ‪iar actorii dădeau din buze.
‪Dar înregistrează într-un studio, ‪nu văd decorul.
‪Nu-i văd pe toți îmbrăcați. ‪Nu văd Galileea.
‪Deci nu există emoții. E așa…
‪„Nu știu.”
‪„Jur că nu știu.”
‪La repetiție, toți sunt îmbrăcați, ‪peisaj frumos,
‪Pilat din Pont e acolo. ‪Apoi redau sunetul.
‪Nu știu.
‪Jur că nu știu.
‪Ce face? Încearcă să depășească vocea.
‪E ciudat.
‪E ca un episod din ‪Naruto.
‪Tipul face așa…
‪Nu știu.
‪Jur că nu știu.
‪Lumea se sfârșește.
‪Când lumea se sfârșește, vezi asta
‪și iei decizii pe care nu le-ai lua ‪dacă ai fi în mințile tale.
‪Pe atunci, mă gândeam:
‪„Mă voi lupta cu Popó.”
‪Dar nu nepregătit!
‪M-am documentat!
‪Mi-am făcut temele! Am citit!
‪Am învățat bazele boxului.
‪Îmi place să știu teoria lucrurilor.
‪Dacă mă întrebi: „Ce e o glumă?”,
‪îți spun, e vorba de sincronizare.
‪Nu există o definiție mai bună.
‪Sincronizarea e totul.
‪O glumă groaznică ‪la momentul potrivit e amuzantă.
‪„La naiba, a reușit!”
‪O glumă bună ‪la momentul nepotrivit? „Tâmpitul!”
‪„Cum îndrăznește să zică asta?”
‪Sincronizarea schimbă totul.
‪N-ai nevoie de cuvinte ‪ca să râzi cu cel mai bun prieten.
‪Ajunge o privire și prietenul tău e…
‪Te întorci ca să nu râzi. ‪Zici: „Omule, termină!”
‪„Termină! E un cadavru aici.”
‪„Nu face asta!”
‪Boxul înseamnă ‪mișcarea corectă la momentul potrivit.
‪Fizica corpului.
‪„Lovește-mă!” Și lovești greșit.
‪Dar înveți.
‪„Întoarce-ți șoldul și piciorul ‪ca să generezi forță mecanică.
‪O să lovești mai tare decât credeai.”
‪Am învățat.
‪Am uitat un detaliu.
‪Popó știa deja toate astea.
‪Știe asta de 30 de ani.
‪Prima rundă. ‪M-am bătut atât de tare, că a fost jenant.
‪Au zis „Du-te!” ‪Capul mi s-a dus pe spate…
‪Am rămas: „Ce-a fost asta?” ‪Și s-a întâmplat iar.
‪Popó nici nu făcea nimic, era așa…
‪Mi-am zis: „Ce naiba?”
‪Prima rundă s-a încheiat ‪și m-am așezat confuz.
‪Runda a doua. „Să mă concentrez.”
‪După o secundă, ‪capul mi-a făcut iar așa.
‪Mi-am zis: „Frate…
‪Cred că e psihologic.”
‪Încerc să mă conving. Creierul e puternic.
‪Mă confrunt cu adversarul.
‪Poate mă lovește, dar nu simt. O nebunie!
‪Capul a continuat…
‪Credeam că mă trage Tirullipa de păr.
‪„Termină!” A continuat. „Încetează!”
‪După runda a doua, m-am uitat la ecran.
‪L-am văzut pe Popó lovindu-mă ‪și mi-am zis „Doamne!”
‪Cu încetinitorul, mâna lui arăta ‪ca limba unui cameleon…
‪O retrăgea și ziceam: „La naiba!”
‪În runda a treia, am fost bătut ‪ca un covor în ziua curățeniei.
‪Când mama ta vrea să curețe ‪un covor murdar,
‪îl întinde undeva ‪și-l lovește cu un bătător.
‪Așa m-am simțit. Erau opt runde.
‪Dar lupta a durat doar trei.
‪După aceea, a fost o tentativă de crimă.
‪La televizor, în direct. ‪Toți l-au văzut și nimeni n-a făcut nimic!
‪„Te iubesc.” Nu ai făcut-o în ziua aia!
‪Toată viața mea s-a schimbat ‪în runda a patra.
‪Chiar așa e. Asta e mărturia mea.
‪Vă pot spune sigur
‪că sunt comediant, actor, ‪cântăreț și, mai presus de toate,
‪un supraviețuitor.
‪Sunt de acord că până la runda a treia, ‪se putea difuza la TV.
‪Din runda a patra, era de la Pornhub.
‪„Bătrânul dă lecții școlarului.”
‪Era o nebunie!
‪Totul s-a schimbat în runda a patra, ‪l-am făcut pe Popó să schimbe strategia.
‪Până atunci, mă lovea doar în față.
‪Trei runde de lovituri în față. Amorțisem.
‪Am început să avansez. ‪Era deja rupt, nu?
‪Oricum, la ce folosește nasul?
‪Cine are nevoie?
‪A observat.
‪Apoi m-a pocnit în ureche ‪pentru prima dată.
‪A fost momentul când toți au văzut
‪că-i căutam pe Vitor Belfort, ‪Anderson Silva, Mike Tyson…
‪Eram îngrozit.
‪Dar pot explica ce s-a întâmplat.
‪Când mi-a dat cu pumnul în ureche…
‪a sunat clopoțelul.
‪Dar, în capul meu,
‪a sunat clopoțelul tot restul meciului.
‪Nu mi-am dat seama că se terminase.
‪Popó a plecat și încă îl căutam.
‪„Unde e boșorogul ăla?”
‪Când l-am văzut stând acolo, ‪am zis „Obosit?”
‪„Ești bătrân!” Și arbitrul: „Ia loc.”
‪Zic: „Pardon, scuze!”
‪M-am așezat.
‪În runda a cincea, „P”-ul din tatuajul meu ‪alunecase până pe picior.
‪„I”-ul îmi intrase în fund. ‪Caut încă accentul.
‪Runda a șasea
‪nu mi-o amintesc. Runda a șasea.
‪Am un lapsus.
‪Apare o imagine…
‪Apoi dispare, știți?
‪Îmi amintesc ceva: „Nu!” ‪Apoi devine negru.
‪Îmi amintesc runda a șaptea.
‪Îmi amintesc, fiindcă mi-am zis: „Omule…
‪Aș putea da cu șutul.
‪Când nu se uită…”
‪Dar nu poți.
‪Etica boxului e „Deasupra centurii.”
‪În runda a opta,
‪mă bucuram de luptă într-un mod nou.
‪Nu mai eram acolo cu Popó, înțelegeți?
‪Popó se lupta cu corpul meu.
‪Mă uitam din exterior, „transdescendent”.
‪Mă uitam cum mă bătea, zicând: ‪„Parcă îi place.”
‪„Atât de inutil!”
‪Mă uitam în jur și vedeam oameni
‪care știam că nu-s acolo.
‪Michael Jackson era acolo, zicea: „Hai!”
‪„Nu trebuie să dovedești nimic.” ‪Zic: „Nu!”
‪„Mă uit. Verific locul.”
‪M-am uitat… Am văzut mulți oameni.
‪Mama nu era, dar era tata.
‪M-ați văzut râzând?
‪Să iau bătaie și să râd?
‪Mă uitam la tata în public.
‪Tata stătea treaz toată noaptea ‪să-l vadă pe Popó.
‪Acum îl privea pe Popó lovindu-i fiul. ‪Vă imaginați?
‪Tatăl meu era foarte agitat. ‪Se bucura cum n-am mai văzut.
‪„Hai, Popó!”
‪Doamne!
‪Iisuse!
‪Omule… Dar lupta s-a încheiat.
‪A fost egalitate.
‪Duceți-vă naibii, nu voi decideți!
‪Arbitrul decide.
‪Arbitrul a ridicat mâna lui Popó.
‪Iisus, pe a mea.
‪Toți erau fericiți.
‪M-am enervat pe prieteni.
‪Eram supărat. Râdeau de mine.
‪Zic: „Omule…
‪Lupta s-a ținut prea târziu.
‪Era să adorm.” Zic: „Dar eu?”
‪Iisuse! E urât să spui asta.
‪Oamenii mă întreabă mereu: ‪„Ai fi putut continua?”
‪Mereu le spun
‪că mai făceam 20 de runde ‪dacă eram doar eu și Popó.
‪Problema e că eram eu, Popó și Tirullipa.
‪Cum te poți concentra opt runde
‪cu Tirullipa țipând: „Nu-l ucide, Popó!”
‪Nu poți.
‪Tirullipa e uimitor. E regele comunicării.
‪Suntem la fel, de aceea îl iubesc.
‪Suntem comunicatori.
‪Mi-am dat seama dacă suntem ‪din cercuri sociale diferite e revelator.
‪N-am văzut mereu valoarea teatrului.
‪Credeam că e pierdere de bani.
‪După ce am fost, am înțeles. ‪Participi în el.
‪E un motiv pentru care ‪am vrut să țin spectacol aici.
‪Există un contrast uriaș
‪între a vorbi aici și a vorbi în Piauí.
‪Când țin spectacole aici,
‪pot vorbi toată noaptea ‪și toți vor râde și se vor distra.
‪În Piauí, mai spre miezul nopții,
‪oamenii încep să zică: ‪„Bine, fiule. Termină.”
‪„Va fi ca în ‪The Walking Dead. ‪Vrei să te lupți cu ei?”
‪E diferit. Nivelul de siguranță.
‪Doar brazilienii… Am fost în 70 de țări.
‪Nicăieri nimeni nu zicea: ‪„Unde-mi e telefonul?”
‪Doar noi.
‪Pentru că știm că durează cinci minute
‪până ce telefonul ăla trece ‪prin patru state.
‪Știm, bine?
‪Am fost crescuți așa.
‪Când te naști și crești în Teresina,
‪ai mentalitatea de Teresina.
‪Dacă te-ai născut în Porto,
‪ai crescut în Porto, crești…
‪ai altă mentalitate.
‪Văd diferența când vin aici.
‪Mâncați cu telefoanele pe masă.
‪Le văd și-mi zic „La naiba…
‪Nu-s hoț, dar vreau să-i jefuiesc ‪pe acești oameni.
‪Fac totul atât de ușor!”
‪Serios! Nici vorbă!
‪Vreau să-l fur.
‪Mare greșeală!
‪Dar poliția voastră e eficientă. ‪Vor veni să mă aresteze.
‪În Brazilia, ei dau vina pe victimă.
‪E vina ta.
‪Stai acolo…
‪„Mi-au furat telefonul!” „Unde?”
‪„În fața teatrului.” ‪„Ți-o cereai. La ora asta?”
‪„Știu că sunai după un Uber, ‪dar la ora asta? Haide!”
‪„Să ajutăm! Unde au mers?”
‪„Pe aleea aia.” Tipul zice „Nu”.
‪„N-o să-l recuperezi! S-a dus!”
‪„E o alee periculoasă.”
‪E foarte diferit. ‪Unele lucruri trebuie să le vezi singur.
‪Păcat că e foarte scump să călătorești.
‪Dacă toată lumea ar vedea alte culturi…
‪Aveam o glumă…
‪Cine a văzut ‪My Own Show,‪ pe Netflix?
‪Mulțumesc. Bine.
‪Mai știți gluma despre ‪salutările din toată lumea? Namaste?
‪Mai e o parte a glumei.
‪Nu a ajuns pe Netflix.
‪Mai e o parte.
‪Prietenul meu mi-a zis: ‪„Gluma despre India e bună.
‪De ce n-ai spus-o la episodul Netflix?” ‪Zic: „Am spus-o.”
‪El zice: „N-ai spus-o.” „Ba da.”
‪Zice: „Nu.” Eu zic: „Da.”
‪Zice: „Nu.”
‪Zic: „Amice, eu sunt cel ce spune gluma.”
‪„Sigur că am zis.” Face: „Uite!”
‪Așa că l-am pornit.
‪După glumele de început, sare la Africa.
‪„La naiba, mi-au tăiat gluma!” ‪Am fost supărat.
‪E munca mea.
‪Sunt ca un pictor. ‪Acest spectacol e pictura mea.
‪E nevoie de mult timp pentru a o concepe. ‪Dai tot ce poți.
‪Credeți că eu știu tot ce vă spun?
‪Credeți că am văzut vreodată ‪un șoim călător?
‪Sigur că nu. Facem cercetări ‪să ne asigurăm că totul merge.
‪Apoi ne testăm glumele ‪în Salvador, Aracaju sau oriunde.
‪„Au râs la asta. Hai s-o scoatem.”
‪E ca un joc de șah, o perfecționăm.
‪Ei au tăiat o glumă ‪pentru care m-am dus în India?
‪Nu poți tăia asta.
‪Când cumperi o pictură ‪și nu-ți place ceva,
‪pictezi peste acel ceva?
‪Nu, asta e artă. O interpretezi.
‪O tolerezi.
‪Îi dai un nou sens.
‪Eram supărat că au tăiat-o ‪și am sunat la Netflix.
‪„Alo, Netflix!
‪Unde ești?”
‪Cine știe, ‪poate beau o cafea într-o Tesla.
‪„Gluma mea.” „N-am fost noi.”
‪„Doamne!” Mi-am sunat managerii: ‪„Unde e gluma?”
‪„Am scos-o pentru că am crezut ‪că ți-ar putea face probleme în India.”
‪Am zis: „Da, tăiați-o. Bună decizie.
‪Nu vreau probleme în India. ‪Un miliard de oameni să mă urască? Nu.”
‪Aș putea muri.
‪Un miliard de oameni să te urască.
‪Faci…
‪Nu vreau asta.
‪„Dar să vă explic, poate înțelegeți.”
‪Au venit și le-am spus gluma.
‪Le-am reamintit.
‪Vorbeam despre salutări ‪în toată lumea. Namaste!
‪Se spune namaste în India.
‪Divinul din mine ‪recunoaște divinul din tine.
‪Mi s-a părut ciudat, fiindcă e spiritual.
‪Uneori ai vești proaste.
‪Cum poți da vești proaste după aceea?
‪„Divinul din mine ‪recunoaște divinul din tine.”
‪„Juninho a căzut ‪de pe bicicletă și a murit.” Nu…
‪E diferit.
‪Dar înțeleg, toată lumea salută.
‪În São Paulo, e un sărut.
‪În Rio de Janeiro, două săruturi. Gata.
‪În Elveția, trei săruturi.
‪În Grecia, n-aș săruta pe nimeni. ‪Săruturile grecești sunt…
‪E mai intim.
‪Nu poți săruta fundurile oamenilor.
‪Nu e nevoie.
‪În Grecia, ‪salutați oamenii ca la noi la țară.
‪Inventăm sunete, ca…
‪apoi plecăm.
‪Celălalt…
‪apoi pleacă.
‪Nimeni n-a spus nimic, ‪dar s-a purtat o conversație.
‪În India, namaste!
‪Și respect asta. E bine.
‪Într-o zi, plec dintr-un muzeu.
‪Am vizitat un muzeu și am luat un tuk-tuk.
‪Le-ați văzut în filme. ‪S-ar putea să aveți aici.
‪E ca un mototaxi.
‪Te urci în spate și tipul conduce. ‪Stăteam în spate.
‪Mă relaxam, priveam India.
‪„Ce tare!”
‪Mergeam la hotel și brusc se oprește.
‪A oprit.
‪Văd că ne-am oprit, așa că-l întreb: ‪„Amice, e totul bine?”
‪„Ce s-a întâmplat?”
‪Mi-a arătat trei vaci pe drum.
‪A spus: „Vaca s-a întins.”
‪N-am auzit în viața mea ‪această propoziție.
‪„Vaca s-a întins.” Niciodată.
‪Pare o zicală. „Nu pot. Vaca s-a întins.”
‪Dacă n-am auzit asta, ‪am spus ce mi-a venit în minte.
‪„Vaca s-a întins.”
‪Zic: „Săraca, poate e obosită.
‪Nu putem să ocolim?”
‪Zice „Nu”. Întreb de ce.
‪„Vacile sunt sfinte aici.”
‪„Sunt sfinte în țara ta?” „Da, desigur.”
‪„Sunt sfinte în fiecare duminică, mereu…
‪Dar să nu detaliem. ‪S-ar putea să nu-ți placă.”
‪Știam asta despre vaci,
‪deoarece am cunoscut un indian ‪la un grătar în São José dos Campos.
‪Și l-am întrebat.
‪Mi-am zis: „Eu plec.
‪Nu locuiesc aici, oricum plec.
‪O să întreb.”
‪Întreb: „Vacile nu sunt sfinte la voi?”
‪Mi-a zis: „Acolo.”
‪Am înțeles.
‪Așa e globalizarea. Înțeleg.
‪Respect vacile.
‪Deja respectam namaste, acum și vacile.
‪Eram cam…
‪98% respectuos.
‪Ceilalți 2% îi dădeau sugestii vacii.
‪Dacă voia. Deschideam geamul…
‪„Mișcă-te, vacă proastă!”
‪Vacii nu-i păsa.
‪Nu a înțeles.
‪Am așteptat.
‪Știu, sunt comediant.
‪Glumim. Inventăm lucruri.
‪Exagerăm. Nu totul e amuzant.
‪Adăugăm puțină culoare. ‪Dar nu inventez asta.
‪Mă uitam în jur și, ‪când m-am uitat lângă mine,
‪un copil se căca lângă taxi.
‪Uitându-se în ochii mei.
‪Zic: „Puștiul ăsta se cacă ‪și mă privește în ochi.
‪Nu-l las să facă asta.”
‪Nimic.
‪N-a ajutat la nimic.
‪Nu inventez asta. Doar repovestesc.
‪Puștiul a terminat căcarea,
‪s-a șters cu țărână…
‪Doar repovestesc.
‪S-a șters cu țărână din nou…
‪a făcut cu mâna
‪cu mâna lui micuță și murdară…
‪A dispărut între mașini. Eram șocat…
‪„Puștiul ăla și-a șters fundul ‪cu mâna în fața mea!
‪Dumnezeule!”
‪Și vacile s-au ridicat, ‪ca un miracol de la Dumnezeu.
‪Taxiul a plecat, ‪dar nu-mi puteam îndoi brațele.
‪Parcă ar fi aruncat ‪cu rahat în mine. Eram…
‪„Doamne! ‪Puștiul și-a șters fundul cu mâna.”
‪Purtam un tricou cu Brazilia.
‪Ajung la hotel, plătesc șoferul
‪și când mă întorc să plec, strigă:
‪„Ești brazilian?”
‪„Da, de ce?” „Nu dai mâna în Brazilia?”
‪Am zis: „Acolo.”
‪„Namaste!”
‪Când am terminat, managerii mei erau…
‪„Credeți că spun că toată lumea din India ‪se șterge la fund cu mâna?
‪N-ați înțeles.
‪E o glumă
‪despre canalizare de bază.”
‪La naiba!
‪Dacă e o problemă în Brazilia, ‪cu 240 de milioane de oameni,
‪imaginați-vă cum e undeva ‪cu un miliard de oameni.
‪Înveți din experiență.
‪Am observat în călătoriile mele,
‪și am fost în aproape 70 de țări,
‪că muzica e o constantă.
‪Două lucruri adună oamenii, râsul…
‪Râzi datorită sinergiei.
‪Poate ești aici și nu crezi că e amuzant,
‪dar râzi pentru că toți râd.
‪Poate că nu vreți să aplaudați, ‪dar toți ceilalți aplaudă.
‪Asta se numește sinergie.
‪Sunt întrebat des de muzică.
‪„Cum reușești?
‪Faci atât de multe! ‪Faci comedie, joci, ești bătut.
‪Mereu ai…”
‪Nu mulți știu să facă un cântec, ‪de unde să înceapă, ce să facă.
‪Întreabă: „Îl scrii mai întâi?
‪Ce e mai întâi? Genul sau cuvintele?”
‪Iată ce fac.
‪Am compus „Girassol” într-un moment ‪când trebuia să mă exprim așa.
‪Când vorbești cu oameni dramatici, ‪trebuie să vorbești în consecință.
‪Când vorbești cu oameni nepoliticoși, ‪trebuie să fii pregătit pentru grosolănii.
‪Trebuie să te gândești ‪ce sentiment vrei să transmiți.
‪Dacă vreau să emoționez, ‪nu cânt axé vesel.
‪Dacă dansează, nu sunt emoționați.
‪Un tip cu căști, care plânge…
‪Întrebi ce e, răspunde „Léo Santana.”
‪Nu se poate! Nu se întâmplă!
‪Așa că am ales această melodie…
‪să vorbesc despre faimă.
‪Să vorbesc despre…
‪ceea ce simt.
‪Partea bună și cea rea. Nu e doar rău.
‪Vedetele se plâng de intimitate, ‪dar le place să fie amintite.
‪Le place să-și anunțe hotelul gratis. ‪Și mie.
‪Dacă-ți scoți telefonul, ‪nu vei cheltui niciun ban.
‪Doar faci asta și e plătit.
‪Dar renunț la multe. La intimitate. ‪Uneori vreau să dispar.
‪Să trăiesc cu Neymar ‪și să joc doar pentru el.
‪„Joc pentru tine. ‪Bună dimineața, Menino Ney!
‪O fac pentru tine.”
‪Nu mai suporți unele lucruri.
‪Primesc cadouri cu fața mea pe ele. ‪Nu vreau.
‪Nu le suport.
‪Angajații iau hainele ‪pe care nu le folosesc.
‪Vin și pleacă cu fața mea pe tricouri.
‪Te înnebunește.
‪Oamenii mă filmează ‪când fac pipi la toaletă.
‪I-am spus lui Luan.
‪„Luan, pe următorul ‪care mă filmează pișându-mă
‪o să mă piș.”
‪Prietenii mei vor copii ‪doar dacă le sunt naș.
‪E o piață! Bitcoin de Whindersson?
‪În niciun caz!
‪Ce fac cu toate astea?
‪Aleg cea mai bună cale
‪să o includ într-un cântec frumos ‪și plin de sens.
‪De asta vă plac parodiile mele.
‪Seamănă atât cu originalul, ‪că n-ai nevoie de video.
‪E de ajuns să asculți.
‪Aș vrea să fiți corul meu azi, bine?
‪Partea de jos și cea de sus ‪vor face lucruri diferite.
‪Asta e melodia folosită…
‪Apoi voi faceți…
‪Asta e. Unu, doi, trei…
‪Unu, doi, trei!
‪Eu spun…
‪Îmi plătesc drumul cu…
‪Plătesc cu strigăte
‪Frumos! Partea de jos face…
‪Și partea de sus face…
‪Bine?
‪Plătești mai puțin, faci mai puțin. ‪Așa merge.
‪Da.
‪Primul rând zice: „Așa, ce naiba!”
‪Când un dirijor lucrează,
‪folosește mâna stângă ‪pentru a indica anumite persoane.
‪Ridică ambele mâini ‪să ceară mai multă amplitudine.
‪Când le coboară, cântă mai suav.
‪Fiți atenți la „mâinuțele” mele.
‪Folosesc auto-tune, deoarece se spune ‪că arăt ca Post Malone.
‪Așa că mă conformez.
‪Plătesc cu strigăte
‪Aplauze! A fost grozav.
‪Toată lumea îmi știe numele
‪Chiar dacă e ciudat
‪Ai spus că ești un mare fan
‪Dar îmi spui Anderson
‪Se întâmplă.
‪A trecut mult timp
‪De când totul s-a schimbat
‪Ai zis că biletele sunt scumpe
‪Dar sunt vândute toate
‪Mă gândesc să renunț la tot
‪Și să mă mut cu Menino Ney
‪Dar n-am loc destul pentru prieteni
‪Și prietenii lui Menino Ney
‪Dar când ies
‪Nu trebuie să-mi fac griji ‪Dacă aduce cineva cash
‪E singurul lucru care-mi place
‪Singurul lucru bun care a venit cu faima
‪Acum voi.
‪Plătesc cu…
‪Plătesc cu strigăte
‪Sunteți cel mai bun cor pe care l-am avut
‪în acest turneu.
‪Cu siguranță.
‪Foarte frumos. Bravo!
‪Mă emoționez. Mulțumesc!
‪Îmi place să spun asta. ‪O spun mereu și le place.
‪Mulți dintre voi ‪probabil n-ați mai văzut un cor.
‪Sau ați văzut, dar n-ați fost atenți.
‪Știți ce fac?
‪Nu vă las să plecați de aici
‪fără să înțelegeți ce fac.
‪Au zis că pot da nume corului,
‪așa că vă rog, aplauze
‪pentru Backstreet Voices!
‪Să vă aud!
‪Un cor e compus din patru voci principale.
‪Alto,
‪soprană,
‪bas și tenor.
‪Patru voci ce cântă împreună,
‪într-o singură voce plăcută,
‪care creează sinergie
‪în acest teatru.
‪Îți dă fiori, te emoționează.
‪V-o arăt pe fiecare.
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Doar alto.
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Sopranele.
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Basul.
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Tenorii.
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Toți împreună.
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Porto, fă gălăgie
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Cred că e grozav
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Cred că e grozav
‪Am 56 de fini
‪Ale căror nume nu le știu
‪Tirullipa
‪Doisprezece Enzo, nouă João, 14 Bia
‪Opt José și trei Ana
‪Nicio Sebastiana
‪Și dacă vreau să fac pipi la o petrecere
‪Iau trei paznici
‪Paznici
‪Mi-e jenă să fac pipi cu trei tipi
‪Care mi se holbează la sculă
‪Scula mea
‪Nimeni nu crede ‪Când mă văd la brutărie
‪Durează cinci sau șase secunde ‪Să înțeleagă
‪Îmi cer poze ‪Și fac un film pentru toată familia
‪E atât de mișto ‪Între timp, cafeaua mea se răcește
‪Odată am intrat ‪Și proprietarul a îngenuncheat
‪Credea că sunt acolo cu Luciano Huck
‪Credea că vechea lui mașină ‪Urma să fie restaurată
‪Dar a trebuit să-l dezamăgesc
‪Voiam doar niște pâine
‪Iar eu plăteam cu o strigare
‪Voiam doar niște pâine
‪Iar eu plăteam cu o strigare
‪Scula mea
‪Cea mai frumoasă „sculă” ‪pe care o veți auzi.
‪- Scula mea ‪- Scula mea
‪- Plătesc cu strigăte ‪- Plătesc cu strigăte
‪Mulțumesc, Porto!
‪Noapte bună!
‪Vă țin predică.
‪Mulțumesc pentru bani.
‪Asta e ultima! Pe curând!
‪Ne mai vedem. Mersi, Porto!
‪Mulțumesc, Porto!
‪Subtitrarea: Cosmin Chiciudean