Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MŰANYAG ÉGBOLT
Alapítsatok családot fiatalon!
Legyetek korán nagymamák és nagypapák!
Ha fiatalon vállaltok gyereket,
három generáció ülheti meg együtt a családi ünnepeket!
Ne feledjétek, csak tizennyolcezer nap az élet!
Látni akarjátok az unokátokat felnőni?!
Alapítsatok családot fiatalon!
...beosztásáról az információs táblákon tájékozódhatnak.
- Akkor viszlát jövő szerdán. - Köszönjük.
- Viszlát. - Szia.
Megtörtént, doki.
Hogy érzi magát?
Egész nap azon agyalok, hogy mit csinálnak most vele.
Elment a búcsúztatására?
Nem.
Basszus, tudja, hogy mennyire bírtam őt,
de nem tudtam összerakni magam.
Higgye el, a nagybátyja alaposan fel volt készülve mindenre.
Minek ezt így végigcsinálni?
Ötven értelmetlen évet bezárva ide?
Zoltán, kérem üljön le.
Ennél még a búrán kívül is jobb lenne.
Ott pár nap alatt meghalna.
A nagybátyja áldozata...
...ajándék.
Hogy maga éljen.
Hogy én éljek. Hogy mi mindannyian túléljünk!
Aztán majd mi is megadjuk ezt a lehetőséget másoknak.
Mert ez a kötelességünk.
Nem hiszem, hogy képes leszek még valaha ránézni kajára.
Higgye el, képes lesz.
Köszönjük, hogy az Önkéntes Beültetést választotta!
Teste felbecsülhetetlen érték közösségünk számára.
Kérjük, helyezze kézfejét a fénnyel jelzett nyílásba!
Munkatársaink holnap
a nyomkövető segítségével lokalizálják önt.
Töltse értékesen utolsó óráit!
- Tudtál aludni? - Mm-hmm.
Jó. Örülök neki.
Hmm! Ez csodálatos.
Hogy telt a napod?
Felkeltem, és...
Voltál sétálni?
Mm-hmm.
Jó. Az jó.
A séta az nagyon fontos neked.
Lehet.
Nóra!
Ezt most mondd, hogy nem igaz.
Nóra!
De hát én azt hittem...
...mi kezdtünk rendbe jönni.
Nóra?
Mi újrakezdtük!
Te kezdted újra.
Ezt nem hiszem el.
Ez nem velünk történik.
Már nem tudok a tükörbe nézni.
Az ablakokra.
Nincs ott az arcom. Mindenhol az övét látom.
Nem fájt.
Tényleg nem fájt.
Egy pillanat volt.
Egy névért jöttem.
Nem is köszönsz?
- Elég szarul nézel ki drága öcsém. - Kell az a név a Telepről!
Miről beszélsz, megőrültél?
Én... nem láttam rajta semmit.
Pedig még álmában is figyeltem.
Két hete kijár. Sétálni.
Miről beszélsz?
Nóra Önkéntes Beültetésen volt.
Hogy lehetsz ilyen hülye?
Nem fogom megengedni.
- Ez, ez nem az ő hibája. - Mikor volt a beültetés?
Tegnap. Dél körül.
Akkor ma hajnalban elviszik.
- Nem, nem! Nem engedem! - Tudod, hogy ez így van.
Nem fogom! Visszacsinálom!
Stefan.
Beültették.
Benne van a mag.
Át fog változni.
Nem fog!
- Hülye fasz. - Mi van?
Hülye fasz.
Idejössz hozzám sírni?
Pszichológus vagy, és azt se tudod, mi történik a feleségeddel?
Ebben a városban mindenki ad, kérés nélkül.
Nem te mantrázod ezt mindig, mindenkinek!
Egyszer azt mondtad,
hogy van valaki a Telepen, aki hallott eltávolító műtétekről.
Soha nem mondtam ilyet.
Azt mondta az a valaki, hogy ki lehet műteni a növényt.
Biztos hülyeségeket beszéltem, be voltam állva.
Volt amikor te jöttél hozzám, emlékszel?
Emlékszel?
Beszélnem kell azzal az emberrel!
Az lehetetlen.
Miért?
Mert ő még mindig ott dolgozik a Telepen.
Jelentkezem én is beültetésre!
Beültetnek, kivisznek, megkeresem Nórát.
Ja persze. Leszedálnak, és soha többé nem ébredsz fel.
Egyébként, ha ez megnyugtat, Nóra sem fog érezni és látni semmit.
Rohadtul nem nyugtat meg!
Akkor meg mire várunk?
Az egész csak egy tévedés.
Félreértés.
Szeretem.
Akkor irány a Kapitány.
Menjünk a hajóra.
Srácok, én ehhez még nem ébredtem fel.
Megőrültetek?
Azt hittem, egy szimpla Indián Nyár kell valakinek.
Csak nem képzeled,
hogy egy ilyen pitiáner üzlet miatt kirángatlak az ágyból?
„Indián Nyár”?
Eltolja a születési dátumodat. Egy évvel tovább élsz.
Ebben a városban mindenki el akarja halasztani, hogy a Telepre küldjék.
- Neked miért olyan rohadt sürgős? - Önkéntes lett a felesége.
Jaaj... „Egész nap sírok a testedért, szerelmes asszony egy kedvesért."
Vagy hogy van?
Meg tudod csinálni, vagy nem?
Itt inkább az a kérdés, hogy te képes vagy-e rá?
Nyugi már, okos fiú, megcsinálja!
Figyelj, Kapitány! Nincs sok időm!
Délutánra visszahozom Nórát, estére rendbe teszed az adatainkat,
holnap már nem is emlékszel rám.
Dehogyisnem!
Ha tényleg olyan ügyes vagy, mint amennyire elszánt,
ez lesz karrierem csúcspontja.
Na hagyjatok dolgozni!
Van nálad valami személyes?
A Telepre nem vihetsz be semmit.
Ez talán menni fog.
Na figyelj!
Azt mondod, hogy minél gyorsabban végezni akarsz az interjúkkal, érted?
Madut hívod először!
Te figyelsz rám?
Persze, persze. Üzensz neki valamit?
Nem.
Bármit is látsz ott bent, ne lepődj meg!
Azt hiszik, hogy te mindenről tudsz.
És próbálj a Központi Szigeten maradni! Oké?
Oké! Rendben leszek.
Na! Ráküldtem a Telepre egy jó kis ellenőrző vizsgálatot.
Mostantól te vagy a város felügyelő pszichiátere.
Csak aztán viselkedj is úgy!
Köszönöm.
Te figyelj, ha mégis visszajössz, nem kaja formájában,
akkor ugorj már fel, meséld el, hogy mi van ott!
A tesódból alig tudok kihúzni valamit!
A magad fajtából tudod, hogy mit szoktak ott csinálni? Bonsai-t!
Ébrednek az utasok. Kopjatok le!
Bon voyage!
Kösz mindent.
Gyertek vissza. Oké?
Köszönettel veszünk búcsút a Hologram Parkban
attól a kilencvenhét embertársunktól,
akik a mai nap folyamán túlélésünk érdekében távoznak közülünk.
Balázs Márton,
Bercsényi Dorina,
Hajdú-Markovics Klára,
Jäger Marcell,
Kállay Nóra,
Kornilov Attila...
Kérem, ne pislogjon!
Rendben!
Kövessen a járműhöz!
Érkezés a Telepre 5 perc múlva.
Gyönyörű az erezete!
Bár...
Látok itt pár kisebb csomót.
Talán fölálljak,és körbeforduljak, Kovács doktor?
Tessék?
Gondolom, meg akar nézni elölről, hátulról.
Nem találkozott még kövér emberrel, ugye?
Ami azt illeti, nem.
- Várjuk meg a következő irtást! - Igen, uram!
Nem vártunk ellenőrzést mostanában.
A...
A Központ utasított, hogy hamarabb kezdjem el az alkalmazottak
pszichiátriai... felmérő tesztjét.
Miért is?
Hm.
Kissé felbolydult az élet odafent mostanában.
Előrehozták a vizsgálati anyagok leadását.
Tudja, hogy megy ez!
Úgyhogy, ha nem haragszik Igazgató úr, akkor én el is kezdeném az interjúzást.
Nem szeretne körülnézni? Nagyon szívesen körbevezetem!
Igazán nem akarnám tovább rabolni az idejét.
Nem is kíváncsi?
Ja, dehogynem, csak...
...sürgősen le kell adnom a...
Hogy akarja megérteni ezeket az embereket,
hogyha nem látta a saját szemével mivel jár a munkájuk?
Fordítsa csak meg azt a hibridet!
Jézusom!
Externus Radix!
Ritka, de rendkívül agresszív mutáció.
Rendellenes gyökérképződés az érhálózaton belül.
Nincs bosszantóbb, mint egy kárba veszett alany.
Doktor!
Kovács doktor!
Tessék?
Akkor, ha lehetséges én most elkezdeném az interjúzást.
Csak testek, doktor.
Nem emberek, csak testek.
Na jöjjön!
Majd az erdőben kicsit megnyugszunk.
Százharminc szigetünk van.
Ez a 10. és a 16. hónap közötti időszak.
A 4. stádium!
A kedvencem!
Érzi?
Friss oxigén!
Hogy odavoltak, amikor megtudták,
hogy a Földnek a növények nélkül is van több ezer évnyi oxigénkészlete!
Jaj...
De ez a levegő, ez más!
Rendszeresen szállítottunk belőle a Hologram Parkba,
az igazi erdő-élményért!
Áh, túlságosan macerás volt, úgyhogy lefújták.
Tartsa a fény felé!
Mit lát?
Ujjlenyomatok?
Hát nem csodálatos?
Most pedig egye meg!
- Tessék? - Na, gyerünk!
Na, mit érez?
A városban mindenki az áldozathozatalról beszél,
maga meg itt öklendezik nekem, mint valami gyerek!
Ki ne merje köpni!
Elnézést.
Na, mondja már, hogy mit érez?
Keserű.
Szárítjuk, zselésítjük, ízesítjük, színesítjük, csomagoljuk,
hogy senkinek se legyen kellemetlen.
Egy férfi volt.
Érzi azt a bizsergést a nyelve jobb oldalán?
Ha nő lett volna, itt érezné.
Barna volt.
Zöld szemű.
Introvertált.
Jó stressztűrő.
Konformista.
Szarkasztikus, megfontolt...
Ne tévessze meg a szépségük.
Ezek a fák itt épp háromévesek.
A vörös levelek jelzik, hogy közeleg a virágzás,
amikor mérgező pollenek kezdenek termelődni.
Egyetlen ilyen fa megölhetné Budapestet.
Mit gondol, mi ez?
A természet tréfája vagy valami bosszú?
Az embereim sokat fognak erről beszélni magának.
Doktor Madu!
Tessék!
- Jó napot! - Jó napot!
Remélem, szórakoztatóbb kérdései lesznek az elődjénél.
Foglaljon helyet, kérem!
Jobb időpontot nem is választhatott volna,
hogy hátráltassa a munkámat!
Csak addig tartom fel, amíg feltétlenül szükséges.
Elmondaná kérem pontosan, hogy mi a szakterülete?
Növénypatológia.
Ha jól látom az aktájában,
az ön hivatalos szerződése a Telepen öt éve lejárt.
Önt visszaküldték a városba.
Két hetet voltam otthon, az elég is volt.
Miért akart ide visszajönni?
- Az ember azt gondolná, hogy… - Nem fejezhetem be máshol.
Nem fejezhetem be máshol!
Ön négy hónap múlva betölti az ötvenet. Úgy érti...
...hogy itt akarja befejezni?
Legalább megspórolok magamnak egy utat.
Nézze! Tényleg az időmet rabolja!
A szerződése kötelezi, hogy évente legalább egy interjún megjelenjen.
Amióta ön visszatért a Telepre,
nem vett részt sem egyéni, sem csoportos terápián.
Egyetlen pszichiáter sem tud nekem több időt adni.
Miért akar több időt?
Maga nem akar?
Miért akarnék?
Mindenki többet akar.
Milyen a viszonya az itteni dolgozókkal?
Elviseljük egymást.
Került szorosabb kapcsolatba a Telepen valakivel?
Kovács Márkkal például?
Tessék?
Kovács Márk.
Biztonsági alkalmazott.
Évekig dolgoztak itt együtt.
Ugyanazon a napon járt le a szerződésük.
Elmondaná kérem, hogy milyen kapcsolatban állt vele?
Hivatalos? Szakmai?
Más jellegű kapcsolat nem létezik a Telepen!
- Segítsen kérem! - Bassza meg, mit akar maga tőlem?
A feleségem!
Ma szállították ide! Harminckét éves!
Segítenie kell!
Ez valami idióta új teszt? Szórakozik velem?!
Márk öccse vagyok!
Ő küldött ide!
Évente átlagban 700 önkéntes beültetésünk van.
Maga itt az első rokon.
Elengedni. Távolságot tartani. Intellektualizálni.
Ki tudhatná ezt jobban, mint egy pszichiáter?
Menjen szépen haza! Gyászolja meg a felesége önzését.
A micsodát?
Azt mondta 32 éves, így eldobott magától 18 évet.
Hogy mer így beszélni?!
Én 18 plusz napért odaadnám a fél karomat!
Maga semmit sem tud a feleségemről!
Csak annyit tudok, hogy önkéntesnek jelentkezett.
Tényleg ennyire közönyössé tette ez, ami itt történik!?
Fogalma sincs, hogy miért jöttem vissza!
Márk nem vert át.
Biztos, hogy nem vert át, és hogy ki lehet műteni azt a növényt!
Igen, ki lehet! De nem itt.
Hogy mondta?!
Hiába jött ide!
Itt nincsenek hozzá megfelelő eszközök.
Csak a Gránumon. Ott meg tudnák műteni.
A Gránumon?
Odakint?
Igen, odakint.
Jó! Ha ide bejutottam, akkor oda is elmegyek!
Csak mondja meg, hogy melyik szigeten van a feleségem!
Adjon egy kis időt.
Most menjen vissza, folytassa az interjúzást!
Utána itt találkozunk.
Én is szerettem ezekkel játszani gyerekkoromban.
A fiamé volt.
Ismeri őt, ugye?
- Mit akar ezzel? - Tudja ki ez?
Paulik János, a Mag feltalálója. Általános iskolás tananyag.
Paulik növénygenetikát tanított az egyetemen.
Visszament a Gránumra, amikor én harmadéves voltam.
Azóta is ott dolgozik.
Ugyan már!
Rég elmúlt 50 éves!
Már évtizedekkel ezelőtt beültethették!
Ez a város nem olyan idióta, hogy kinyírja azt, aki őt megmentette!
Paulik mindig azt sulykolta belénk,
hogy az emberiség túlélése a legfontosabb.
Bármi áron!
De mi van, ha ez kisebb áldozattal is megoldható?
Szerettem a bátyját, higgye el!
De még neki sem mondhattam el, hogy miért kellett visszajönnöm ide.
Jézusom, ez micsoda?
Részleges beültetés. Senki nem tud róla.
Ilyen kísérletekre nem adnak engedélyt.
Még nem vagyok teljesen önfenntartó, de már közel járok hozzá!
Maga nem változott át?!
De hát ez? Ez hogyan lehetséges?
Eddig meg tudtam akadályozni, hogy tovább terjedjen és mérgezővé váljon.
Akkor maga meg tudná állítani a növény terjedését Nórában?
Nem.
Neki a szívébe lett beültetve a Mag. Nekem csak a karomba.
Akkor meg most mihez kezdjek ezzel?
Figyeljen!
Lelépünk innen.
Elviszem magukat a Gránumra.
Maga miről beszél?
A Gránumon akkor is folytathatnám a munkámat,
hogyha betöltöttem az ötvenet.
Paulik felismerné a kísérletem jelentőségét,
és meg tudnám győzni, hogy megműtse a feleségét!
Na, legalább örüljön egy kicsit!
Csak nem értem, miért akar mégis segíteni rajtunk?
Egy: Mert arany szívem van.
Kettő: Együtt sokkal több esélyünk van eljutni a Gránumra.
És sehol nem találnék még egy ilyen őrültet,
aki önként vállalkozik erre az útra.
Stefan! Koncentráljon!
Most kihúzom az infúziós csöveket,
addig meg kell tartania az alanyt!
Minél előbb szárazra kell törölnünk a testfelületet!
A növény már fejlődik, és a víz felgyorsítja az átváltozást.
Ahogy az erős napfény is.
Minden rendben lesz.
Most már minden rendben lesz!
A következő öt napban mindenképpen meg kell műteni.
Pár száz kilométert elég hamar megteszünk, nem?
Maximum két nap.
Két nap?
Sokkal gyorsabban oda kellene érnünk!
Na!
Az alany jól reagál.
Nóra.
Nórának hívják.
Tényleg két nap, mire odaérünk?
Az időjárástól függ.
Mit gondolt, hogy ez egy sétakocsikázás lesz?
Akkor elmondaná, hogy mégis mi a terve?!
Van néhány vészkijárat a csarnok falán.
Az egyiken kimegyünk a felszínre.
Miskolcig kell eljutnunk ezzel az autóval,
onnan már sima utunk lesz!
Jó. Tegyük fel, hogy Paulikot tényleg nem ültették be.
De akkor sem tudhatja, hogy él-e még?
Megbeszélhetnénk ezt később?!
Egy öregemberről van szó!
Kiszámoltam, már nyolcvan is elmúlt.
Még életben van!
Nemrég kikért hibrideket a Telepről!
Doktor Madu! Doktor Madu!
Itt a Biztonsági Szolgálat!
Vettem. Itt Doktor Madu.
A 12-es szigetről az ön kódjával eltávolítottak egy hibridet.
Igazolja ezt?
Igazolom. Szükségem volt egy fiatal alanyra.
Nem látom a nyilvántartásban a kérelmet. Ez szabályellenes!
Még ma pótolom!
Megmondaná az okát, hogy miért nem a Kutatói Sziget felé tart a hibriddel?
Még mintákat veszek a 43-ason.
A 43-ason jelenleg irtás folyik.
A 42-esre gondoltam..
Azonnal ellenőrzöm.
Üzenet vége.
Bajban vagyunk?
Ezen majd elrágódnak egy darabig.
Nórának milyen a pulzusa?
Jónak tűnik.
Majd, ha kiértünk, és már nem érzékelnek a nyomkövetők,
megállunk és jobban megvizsgálom.
Kevés vizet kaphat az úton, néhány óránként pár kortyot.
Megsebesült?
Minden rendben!
Kapaszkodjon!
Madu, jól van?
A rohadt életbe!
El kell állítani a vérzést!
Várjon!
Ígérje meg, hogy vigyáz a kutatásomra!
Vigye el a Gránumra!
Most már nemcsak Nórát kell megmentenie!
Ne beszéljen így!
Maga nélkül nem jutunk el oda!
Ezen rajta van a térkép, a kutatás.
Adja oda a Professzornak!
Doktor Madu, ne csinálja ezt!
Ő segíteni fog, majd ő megműti!
Jó, jó! Később megnézem. Most hadd segítsek!
Madu!
Doktor Madu!
Nézze!
Gyönyörű.
Kérem! Madu!
Fogja már be!
Nem halhat itt meg!
Nézze, ilyen a naplemente idekint.
Kérem!
Mutassa meg Nórának is!
Te nem vagy itt!
Elmentem érted.
Te...Te otthon maradtál.
Pihenj! Pihenj, pihenj, pihenj!
De te otthon maradtál!
Feküdj vissza.
Kell még egy kis idő, hogy megerősödj!
Megfulladok!
- Megfulladok! - Nóra!
Nyugodj meg! Pihenned kell, hallod?
Nóra!
Én már meghaltam!
Te nem vagy itt!
Nóra!
Állj meg! Ne fuss el!
- Én már meghaltam! - Nora!
Nóra!
Végigcsináltam! Tudom, hogy végigcsináltam!
- Te nem vagy itt! - Nyugodj meg! Nyugodj meg!
Iszonyúan fáj!
- Mindjárt vége! Mindjárt vége! - Szedd le!
Szedd le rólam! Szedjék már le!
Jó, jó, jó! Nyugodj meg!
Nyugodj meg!
Hadd töröljem meg a homlokod!
Indulnunk kell!
Szomjas vagyok.
Jó lenne, ha ennél is egy kicsit.
Nem vagyok éhes. Adj még egy kis vizet!
A víz felgyorsítja benned az átváltozást.
Végig akarod nézni?
Ott akarok lenni, melletted, ameddig csak lehet.
Akkor essünk túl rajta! Adj még egy kis vizet!
Ez kevés.
Holnap biztos találunk egy helyet, ahol lesz tiszta víz,
és ott annyit ihatsz, amennyit csak akarsz.
Veled mi lesz?
Együtt lesz vége.
Na! Gyere! Induljunk!
Két óra múlva újból ihatsz.
Gyere!
Hidegebbnek képzeltem!
Stefan, láttad?
Ez a budapesti jel! Mit keres ez itt?
Nézd, ott is van egy!
Akkor tényleg itt kell, hogy legyen!
Itt kell, hogy legyen!
Micsoda?
Megtaláltuk! Madunak igaza volt! Gyere!
Tovább tudunk menni!
Nóra!
Tovább tudunk menni!
Hová?
Hogyha ez működik, akkor pár óra és ott leszünk!
Akkor még bőven lesz idő a műtétedre!
Miről beszélsz?
A Gránumról!
Ott ki tudják venni a növényt belőled.
Megmenekülsz!
Túl fogod élni!
Működik! Gyere!
Nóra!
Indulhatunk!
Nem megyek tovább.
Ne mondd ezt.
Nem lesz több esélyünk!
Nem érdekel!
Én nem ezt akarom!
Engem meg sem kérdeztél!
Felfogod ezt?!
Egyáltalán, mit gondoltál?
- Nóra, ha most elindulunk, akkor... - Egyáltalán...
Tudod, hogy mibe kényszerítettél?!
Hogy mit tettél?
Neked lehetett volna még családod.
Kettőnk közül csak én múltam el 30.
Hogy jön ez most ide?
28 éves vagy.
Biztosan kaptál volna engedélyt még egy gyerekre.
Találtál volna valakit, akinek bőven van még ideje.
Mikor Tomit bevittük a kórházba, azt mondtad, hogy nyugodjak meg.
A következő három hét minden órájában
megkérdeztem tőled, hogy mi lesz, és te mindig azt mondtad...
Nagyon sajnálom.
Mindig azt mondtad, hogy rendbe fog jönni.
Nagyon sajnálom.
Pedig tudtuk. Mind a ketten.
Nóra! Te azt hitted...
Ha eltűnsz...
...én majd tovább lépek, csak úgy?
Valaki mással?
Nekem csak egy családom van!
Nem sétálunk egyet?
Mi ez? Valami krimi?
Lekéstük az elejét!
Á dehogyis, épp csak hogy elkezdődött!
Nézd, a budapesti metróban vagyunk.
Hatalmas a tömeg, kiabálnak,
biztos valami focimeccsről jönnek.
A Blahán felszáll egy lány és leül egy fiúval szemben,
aki épp valami régi könyvet olvasgat, aminek még papírból vannak a lapjai.
Látod a borítót? Nem tudom elolvasni a címét.
Utazások a tenger alatt. Verne Gyula.
A fiú megérzi a lány illatát.
Lopva ránéz.
- Aztán még egyszer. - Miért, milyen a lány?
Rém unalmas ruhában van, nem?
Hm. Igen.
Valami kottát búj. Fel se néz a fiúra.
Lehet, hogy nem is érdekli.
Dehogynem!
Ránéz a fiúra.
A fiú meglátja a lány szemét.
Valószínűtlenül zöld.
Gyönyörű.
És aztán?
Aztán a fiú becsukja a könyvet, és csak nézik egymást.
Ezekre szükségünk lehet. Hideg lesz az éjjel.
Miért vagy olyan biztos benne,
hogy nem adnak fel minket azonnal, ahogy megérkeztünk?
Hidd el, ha ezt odavisszük Paulikhoz, bármit kérhetünk tőle!
Jó! Tegyük fel, hogy megműtenek.
De utána mi lesz?
Az is lehet, hogy elintézi, hogy visszajussunk a városba.
Ha elállt a vihar, elindulhatunk!
Nem tudom.
Csak próbáljuk meg!
Ennyit kérek.
Ugye a tengerig nincs már több állomás?
Ha maga úgy akarja, akkor nem állunk meg sehol.
Elkísérne? Boldoggá tenne, ha maga mutatná meg nekem a tengert.
Örömmel!
Maga mellé ülhetek?
Már gondoltam erre.
Csodálatos lesz magával utazni.
Kár, hogy Tomi nem láthatott ilyeneket.
Szerette nézni ahogy a búra megsokszorozta a villámok fényét.
Csak a mennydörgéstől félt.
Olyankor mindig énekeltünk neki, emlékszel?
Csak én voltam mindig hamis.
Nóra!
RENDSZERHIBA
Hol vagyunk?
Nem tudom.
Lassulunk. Érzed?
Félek.
Hahó!
Valaki!
Hahó!
Van itt valaki?
Halló!
Ezt nem értem.
Azt mondta, hogy itt kísérletek zajlanak, hogy itt lesznek emberek!
Halló!
Stefan, nincs itt senki.
Ez nem, nem lehet!
Hahó!
Halló!
Paulik Professzor?
Maga az, Professzor?
Maga az?
Az egy telepi overall?
Doktor Madu küldött ide minket a Telepről.
Bár azt hittem, hogy itt többen dolgoznak.
Csak mi vagyunk itt. Ez a két fa, meg én.
Azok az ágak ott mintha égnének!
Persze!
Kísérletemhez elengedhetetlen, hogy időnként
magas hőfokú lánggal kezeljem az alanyokat.
- De hát ez, ez fáj nekik! - Maga ezt honnan veszi?
Azért jöttek, hogy ellenőrizzék a hibrideket, amiket igényeltem?
Feleslegesen fáradtak ide.
A kísérleti eredményekre még várni kell.
Vagy nem ezért jöttek?
A segítségét szeretnénk kérni!
Mintha lenne itt valami a kéreg alatt!
Kérem, ne nyúljon hozzá!
Az egy egészen speciális kísérleti alany!
Ez nem egy kísérlet.
Ő nem egy kísérlet!
Ez a nő...
- Ez be van ültetve?! - Igen.
De ez egy tévedés!
Éppen ezért jöttünk ide!
Mi ez? Valami különleges kísérleti alany Madutól?
Nézze, nekem nincs kapacitásom extra kívánságokat teljesíteni!
Professzor úr! Hadd magyarázzam meg!
Kovács Stefan vagyok, ő pedig itt a feleségem, Kállay Nóra!
Doktor Madu azt mondta, hogy itt ki lehet belőle műteni a növényt!
Értse meg, mi nem veszíthetjük el egymást!
Doktor Madu segített őt kiszöktetni a telepről és ezt küldte magának,
azt mondta, látnia kell az eredményeit!
Közeledik a bal hemiszféra felé.
Itt, látja?
De még nem érte el a beszédközpontot, úgyhogy...
...rengeteg időnk van.
- Én készen állok a műtétre! - Hát, az sajnos lehetetlen.
Az épület áramellátása minimálisan működik,
alkalmatlan a műtétre, úgyhogy azonnal átállítom a rendszert.
Nade, nincs itt valami generátor?
Nincs. Sajnos nincs, de még rengeteg időnk van mindenre!
Maga szerencsére nincs beültetve.
Különben nagy bajban lennénk mindannyian!
Remélem később velem vacsoráznak!
Kínozza őket.
Miről beszélsz?
Minden nap kínozza a fákat.
Valahogy nem bízom benne.
Mindegy, hagyjuk.
Figyelj!
A műtét után azonnal lelépünk innen.
Mi van, ha vannak más városok is?
Annyit utaztunk és nem láttunk senkit.
Kell, hogy legyenek más városok. Más törvényekkel!
Ott még talán gyerekünk is lehetne.
A Telepen nem láttam ilyen hatalmas fákat!
Speciális tápoldat.
Szépek, ugye?
Egyébként, ezt fölöslegesen hozta el.
Érdekes kísérlet, de...
...szerintem Budapesten nem állnak készen rá!
Miért nem?
Maguk ugye átutaztak Miskolcon?
Ott láthattak furcsa dolgokat.
- Láttunk egy félbehagyott búrát. - Aha!
Kiégett házakat.
Elszenesedett fákat a házakban.
Bizonyos dolgok nem kerültek bele a történelemkönyvekbe.
Ezt hogy érti?
Egy speciális étellel készültem.
Egy régen kihalt tengeri halfajta.
Úgy hívják, hogy hering.
Jó étvágyat hozzá!
Mire elmúltam 30, ez a bolygó már halott volt.
A régióban csak két város maradt.
Budapestnek volt még elegendő élelmiszere, de...
Miskolc már az utolsókat rúgta.
Úgyhogy, kiutaltunk minden családnak egy Magot, hogy
ők döntsék el, hogy kit ültetnek be.
És kit esznek meg.
Komolyan azt gondolták, hogy képes erre egy család?
Hát, ennyire naivak voltunk!
Persze, senki sem a saját családjából választott!
Megszaporodtak az emberrablások,
és nem csak felnőtteket raboltak, hanem gyerekeket is.
- És mit tett a kormány? - Semmit.
Ez csak a kisebbik baj volt
Mikor kivirágoztak a fák,
kiderült, hogy mérgezőek a polleneik.
Mindent elkövettünk, de nem tudtuk ezt megakadályozni.
Mire Budapesten elfogyott az élelem, már...
...új szisztéma szerint dolgoztunk.
Szigorú törvények.
De mind a mai napig működnek!
Talán nem ízlik?
És mi történt az emberekkel Miskolcon?
A virágzó fák megmérgeztek mindenkit.
És mi történt a fákkal?
Katonai egységeket küldtünk, hogy elégessék mindet.
Megöltek több ezer fát!
Mit számít az?!
A rendszer Budapesten tökéletesen működik.
Hány éves is ön, Professzor?
87.
Akkor pontosan 37 éve kéne halottnak lennie
a tökéletes rendszerében!
Nóra!
Maga pedig élhetett volna még, pontosan hány évet is?
Szerintem jobb lenne, ha most egy kicsit megnyugodnánk,
mi pedig visszamennénk a szobánkba.
Lemondott mindenről!
Nem mondott le semmiről.
Maguk csak játszanak itt azzal az élettel,
amit nekem köszönhetnek!
Egyáltalán nem játszunk!
Fogalmuk sincs mi a valódi szenvedés!
Több száz gyerek jár hozzám terápiára.
Próbálom felkészíteni őket a veszteségekre minden nap.
Mintha valami sakkjátszmát magyaráznék nekik, hogy
kinek, merre, mennyit lehet lépni,
és akkor azt meri nekünk mondani, hogy nem tudjuk, mi az a szenvedés!
Idejönnek, felelősségre vonnak engem!?
Közben pedig elvárják, hogy...
...Korrigáljam a „tévedésüket"!
És mi van a maga tévedésével?
Mi van Emmáékkal?
Emmáékkal?
Igen, Emmáékkal.
Azt hiszem mégiscsak a legjobb az lesz, ha visszamennek a szobájukba pihenni.
És mi lesz a műtéttel?
Holnap megcsinálom.
Rosszat álmodtál?
Igen.
Nem tudom.
Nem tudom!
Nem jut eszembe a neve!
Félt a vihartól.
Valaki félt a vihartól.
Tomiról beszélsz.
A fiunkra gondolsz.
Pihenj még!
Aludj!
Panaszkodnak rám, ugye?
Nóra!
Tolmácsoljon nekem!
Szeretném elmagyarázni nekik, hogy miért teszem ezt.
Tudom, hogy már képes kommunikálni velük!
Csak tudni akarják, hogy miért ilyen kegyetlen?
Kétóránként felkelek az új virágkezdemények miatt.
Ha nem tenném, az végzetes lenne.
Mindig éjszaka próbálkoznak a legjobban!
Engedje meg nekik, hogy virágozzanak!
Azt nem lehet!
Akkor azt kéri, hogy ölje meg! Csak döntsön végre!
Öljem meg a saját lányomat?
Nem, nem! Ezt Péter kéri!
Emma egyedül nem jelent veszélyt.
Nóra! Ha az egyiket megölném,
a másik egy hét múlva utána pusztulna.
Nézze meg!
Ugyanúgy szeretik egymást, mint régen.
Igen, éppen úgy.
Ezt maga csinálja?
Segítenem kell.
Hagyja abba!
Mióta megérkeztünk, azt kérik, hogy mentsem meg őket!
Nóra, ne avatkozzon bele!
Azt akarom, hogy tolmácsoljon!
Nóra! Neked még pihenned kellene a műtét előtt! Mit csinálsz itt?
Stefan,
bemutatom neked Emmát és Pétert!
Kérlek, gyere vissza a szobánkba!
Emma a Professzor lánya, Péter pedig Emma férje.
Professzor! Ugye ez csak valami hallucináció?
Nem, nem az!
Ahogy a növény közeledik a beszédközponthoz,
annál jobban kommunikál Emmáékkal és annál kevésbé velünk.
Ez itt tényleg a lánya volt?
Még mindig a lányom.
Kikérte és idehozatta őket a Telepről.
Könyörögtem nekik.
Kaphattak volna külön engedélyt, a rám való tekintettel.
De a lányom azt mondogatta:
„Nem papa, ez így tisztességes.”
„Mindenkinek ez a sorsa!”
Pedig élhettek volna velem itt, emberként,
sokkal többet, mint ötven évet!
Ők virágozni akarnak!
Ne égesse el a bimbókat!
Mikor idehozattam őket
pár hónappal a beültetésük után még... láttam az arcukat.
Érzem, hogy együtt egyre erősebbek vagyunk!
Stefan! Te is látod?
Miért nem hagyja, hogy virágozzanak?
Ha a virágok megtermékenyülnének, az tragédia lenne!
Mert az utódok már csíraállapotban is mérgezők!
Nézze! A felesége úgy hat rájuk, mint valami katalizátor!
Hívja le onnan, azonnal!
De miért ne szaporodhatnának ezek a fák itt, az emberektől távol?
Mert csak vízre és napfényre van szükségük!
Mire feleszmélnénk, mérgező erdő borítana mindent!
És előbb-utóbb...
megölnék a várost, amit én teremtettem!
- Maga teremtett? - Na, fogja!
És tegye a dolgát maga is!
Ne kérje ezt tőlem!
Én megmentettem az emberiséget!
És ezt nem fogja tönkretenni sem a lányom, sem a maga felesége!
Elindulhatna egy új evolúció!
Csakhogy abban nekünk már nincs helyünk!
Fogja már fel!
Eltűnne minden, amit az emberi faj létrehozott!
Tudomány, kultúra, civilizáció!
Így is csak egy maréknyit tudtam megmenteni mindebből!
Stefan! Gondoljon az emberekre! A gyerekekre, akiket kezel!
Ide figyeljen! Ha lehozza onnan Nórát, elkezdhetjük a műtétet!
Akár most azonnal! Van pár tartalék akkumulátor a műtőben!
De hát, azt mondta, hogy nincs.
Hazudtam.
Szükségem volt Nórára.
Maga a feleségem életével szórakozik!
Esküszöm, hogy megműtöm őt, csak előbb
le kell égetnünk valamennyi virágkezdeményt!
Idióta!
Nóra!
Megbocsátanak.
Mi?
Emma azt mondja,
mindig emlékezni fog, amikor...
Amikor?
- Amikor mi... - Együtt rajzoltak gyerekkorában.
Igen...
Emlékszem.
És mit mond még?
Sajnálom.
Már nem válaszolnak.