Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
De siger, historie er vigtig.
I skolen skulle jeg lære datoer og navne udenad.
De sagde, at det er historie.
Årstallet for et slag.
Den dato, et eller andet røvhul, der gjorde unævnelige ting i årevis, døde.
Hvad som helst.
Men ingen ved, hvad historie virkelig er.
Forstår du, hvad jeg mener?
Nej.
Du skal se det med dine egne øjne.
Folk siger: "Wow, du overlevede krigen. Og du var politibetjent. Respekt."
Andre siger: "Din skid, du skulle have gjort det eller det.
Hvorfor lod du det ske?"
Ved du, hvad det er?
Folk dømmer altid.
Altid i henhold til fakta.
Men når du står midt i det,
når du ikke ved, hvad morgendagen bringer,
og ingen ved det, hverken du eller jeg,
så ved du ikke en skid.
Velkommen til politiet i Antwerpen.
De er mellemmænd mellem vort folk og tyskerne.
Deres uniform kræver respekt, så hold den ren. Og det gælder også Dem selv.
De skal altid spørge Deres overordnede til råds først.
Og følge deres ordrer til punkt og prikke, selvfølgelig.
Forstået?
Så. Det var den officielle del.
Så kommer den uofficielle del. Clément, luk døren.
De skal vide, at når De kommer ud på gaden i morgen,
vil Deres ekstensive, to en halv uges træning
være totalt ubrugelig.
Fuldstændig og aldeles ubrugelig.
For der er kun én ting, De har brug for at huske.
Blot én.
Jeg så to bjørne smøre deres brød
Sikke en forunderlig ting
Syng med.
Det var et under
Kom nu, syng med gutter.
Et kæmpestort under
Kom så, allesammen.
At disse bjørne kunne smøre brød
Allesammen. Dieter.
Jeg stod der og betragtede det
Hørte De det? "Jeg stod der og betragtede det?"
Det er dét, De skal huske.
De skal blot stå der og betragte.
- Hvor stor er din tante Alices røv? - Jeg vil sige cirka så stor.
Perfekt som hylde.
Vent, her kommer det. Tante Alice bøjer sig forover, og mens hun gør det,
ser hun mig lige ind i øjnene. Og hun holder øjenkontakt.
Hun står der, sådan her.
Fik du det?
Det er en stor røv.
Er det hende?
Tre franc for en tegning.
Rekrutter!
På denne adresse findes der personer, der nægter at arbejde. De skal anholdes.
Følg mig derhen.
- Skal de ikke altid patruljere i par? - Det troede jeg også.
Hvad skal den snak?
Skynd jer.
Det ligner en ordre.
Du er virkelig sjov.
Hvad venter I på?
- Lad os gå. - Så går vi.
Lizke Chaim?
- Ja. - Du skal komme med os.
Mig? Hvorfor? Det må være en misforståelse.
Nu.
- Må jeg se en arrestordre? - Jeg viser ikke arrestordren til jøder.
Jeg forstår. De vil have penge. Så må De hellere komme indenfor.
Kom ind.
Ingen forlader huset.
Hvor er pengene?
Her. Følg mig. Det er herinde.
Lad mig komme forbi. Jeg vil følge hende ind til naboen.
Vær nådige.
- Jeanne, må hun være hos jer? - Myriam.
- Jeg kommer tilbage, så hurtigt jeg kan. - Selvfølgelig. Kom.
Vær ikke bange. Jeg kommer snart tilbage.
Kom, lille skat.
Nej.
- Mor. Lad mig gå! - Rolig. Vær stille.
- Mor! - Vær nu sød. Tag det roligt.
Jeg har ikke hele dagen, gamling.
Vent. Vær så venlig at vente. Jeg ved... Jeg ved...
Jeg har fået nok af dine numre.
Har du forstået? Ellers skyder jeg jer alle her og nu.
Forstået?
Vi er anstændige mennesker. Jeg ved, hvor pengene er.
- Nu kan du huske det. - Ja.
Vær nådig.
- Ikke flere numre! - Vær nådig.
Ud!
INTET TIL HITLER VORES MAD ER TIL OS!
Pis. Mine piller. Stå stille.
Stop!
Stop hende da, idioter!
Pis!
Din dumme kælling!
Din lille skid. Slip mig!
Slip mig!
Slip mig! Mor!
Hvad laver du? Din beskidte jøde-elsker!
Mor!
- Se, hvad du er skyld i! - Nej.
Beskidte jøde-elsker!
Se, hvad du er skyld i.
Far.
Wilfried?
Det her er ikke et hotel.
Selvom du tjener penge nu, betyder det ikke, du kan gøre, som du vil.
Hvad er der sket med dig?
- Kom, du skal gå nu. - Lode?
Hvor har du været hele aftenen?
Kom her, bror. Hvad er der sket?
- De siger, det var en SS-officer. - Nej, dit fjols, en militærpolitibetjent .
Dem med de der jernplader rundt om halsen.
- Nå, men han forsvandt tilsyneladende her. - Hvordan her?
- I det her nabolag. Sjette distrikt. - I tjeneste?
Tænk Dem om. Skynd Dem, registrer Dem.
Idioter. Hvem ville opholde sig i det jødiske kvarter i deres fritid?
Måske besøgte han en pige eller sådan noget.
Kom nu.
Det er virkelig en meget, meget, meget charmerende historie.
- Jeg finder det hele meget bizart. - Netop.
Jeg antager, at De har spurgt Dem lidt for.
Der er intet at spørge om. Jeg var her,
og vi så ingen militærpolitibetjent . Som jeg sagde.
- Han siger, at vi ikke... - Tror de, vi er komplette idioter?
Den forsvundne militærpolitibetjent havde fået ordrer,
som han havde brug for politieskorte til at udføre.
Og denne politistation var lige på hans vej.
- Find logbogen. - Ja, jeg finder...
Og hvad siger hans kollega?
For de skal altid patruljere to og to, ikke sandt?
eller måtte hans kolleger ikke vide noget om dét, han skulle?
- Oversæt. - Ikke nødvendigt.
Det var en vits, ikke? Humor.
Der står intet i bogen.
Den måde Jean så på os på...
Han så os. Han så os med den militærpolitibetjent .
Tag det roligt.
Jean insisterer på, at fyren aldrig var her. Det hørte du, ikke?
Hvad nu, hvis de udspørger os?
Så siger vi det samme som Jean.
- Hvad nu, hvis nogen andre så os? - Der var ikke andre, var der?
Kom med mig. Jeg har en gave.
Åh, de to.
Godt.
Mine herrer, jeg har brug for transporteskorte straks. Kommunister.
Stig ud!
Vil I have noget mad?
INTET TIL HITLER VORES MAD ER TIL OS!
Spis.
Kommunistsvin spiser alt.
Jeg vil gerne give én af de tilstedeværende en chance til.
Kan én af jer fortælle mig, hvad der skete med militærpolitibetjenten?
Ingen?
Sig et tal.
Mellem et og otte.
Kom nu.
Tre.
En...
to...
tre.
Den militærpolitibetjent. Hvem ved noget?
Duk dig.
En, to, tre.
Mange af jer kommer til at betale for hver tysk soldat, der bliver såret.
Men...
I er heldige.
I kommer på en rejse
til kommunistparadiset.
For pokker da også.
Ja?
Beklager forstyrrelsen, hr. Verschaffel. Det er Jozef.
- Må vi stille et presserende spørgsmål? - Ja.
Jeg ville aldrig forstyrre Dem på denne tid af døgnet. Endnu engang undskyld.
- De sagde, at hvis der nogensinde... - Selvfølgelig.
Jeg har altid troet, at De ville blive en stor kunstner.
Tegner De stadig, Wilfried?
Jeg maler også. Se, selvportrætter. Men De er selvfølgelig os alle overlegen.
Det er jeg helt sikker på. Med Deres talent er De alle overlegen.
Jeg har noget til Dem. En sild. Det drejer sig om følgende.
- Og jøderne løb væk? - Ja. Her er det. Det skete lige her.
Og De var virkelig helt alene?
Ja, det var kun mig. Det var min første dag. Jeg kendte ingen der.
Det var et uheld. Det er De 100 procent sikker på, ikke?
Jeg sværger. Han gled i mudderet.
Lad os se.
Mandehullet var det eneste sted, vi kunne... jeg kunne komme i tanke om.
En fejltagelse, går jeg ud fra?
Wil.
Han er væk.
Jeg sværger på, at han var her.
Tyskerne har allerede fundet liget. Åh, Wil.
Kom her begge to.
Hør efter. Hvis det kommer ud,
ender De med at blive skudt.
Desuden har De gjort mig til medskyldig
ved at fortælle mig alting.
Forstår De det?
Men jeg vil gøre mit bedste for at få styr på tingene med min Freund Gregor. Men...
jeg vil selvfølgelig have noget til gengæld.
- Vi har ikke så mange penge. - Hvem har sagt noget om penge?
Deres søn er en talentfuld kunstmaler. Det kan blive nyttigt.
Desuden er han i politiet.
Det kunne blive endnu mere nyttigt. For mig og min Freund Gregor.
Er De med?
- Ja. - Det er en aftale.
- Ja. - Ja, vi har en aftale.
Liget var væk.
Gik du tilbage?
Liget var væk.
Du har ikke fortalt nogen om det, vel?
Hvad med dig?
Nej.
Og jøderne? Fangede de dem?
De er formodentlig stadig på flugt.
Hvem siger det?
Hvor har du hørt det?
Fortsæt med at tænke.
Det er en død militærpolitibetjent.
Alle leder efter ham.
Vores liv afhænger af det.
- Wil reddede mig. - Hvor længe har du kendt ham?
Hvor lang tid varer den træning? Jeg vil vide, hvem den Wil er.
Hvor han bor. Hvem hans forældre er.
Og han skal vide, at han bliver overvåget.
Tak for invitationen.
- Og tillykke med priserne. - De er ikke mine. De er dyrenes.
Giv mig Deres frakke.
Gå bare ind.
- Frue. - Maria.
Jeg håber, De er sulten.
Goddag.
Yvette, det her er Wilfried. Han bliver kaldt Wils.
- Han er én af Lodes venner. - De fleste kalder mig Wil.
Jeg forestillede mig dig helt anderledes.
Wils.
Fra barberen på Rotterdamstraat?
Nej, vi er ikke i familie. Min far arbejder på rådhuset.
Rådhuset?
Taler De tysk derhjemme?
Lidt. Som alle andre, tror jeg. Ausweis, bitte, Kartoffeln...
Ja, ja. Sid ned. Eller har De skidt i bukserne?
Far.
Far?
Det er fint.
Har De en radio derhjemme?
- Hvilke stationer lytter De til? - Han krydsforhører altid folk.
Jeg er interesseret i alle, knægt. Jeg spørger mine kunder om det samme.
Svar så. Hvilke stationer lytter De til derhjemme?
Der er ikke så meget i radioen.
Kan De anbefale noget?
Den eneste grund til, at du er her, er, at vi ikke stoler på dig.
Vores liv ligger i dine hænder.
Og vi stoler ikke på dig.
- Så Deres far arbejder på rådhuset. - Ja.
Det er ikke til Deres fordel.
Hvem har du fortalt, du dræbte den militærpolitibetjent?
- Jeg har ikke sagt det til nogen. - Hvordan kan vi være sikre på det?
Hvordan ved jeg, at jeg kan stole på jer?
Vi er alle i samme båd.
Vi kunne ikke gøre for det.
Lode...
Hvis du forråder ham, skærer jeg halsen over på dig.
Her er det, Wilfried. Se dette her palads.
Jeg har det her hus takket være en jøde, som pludselig måtte forlade byen.
Men jeg passer på det for at gøre ham en tjeneste.
Og hvis han kommer tilbage?
Tænk ikke på det.
Min Freund Gregor siger, han ikke kommer tilbage med det første.
Se Dem rundt, Wilfried. Her kan vi male, så meget vi lyster.
Bare rolig. Jøden kommer ikke tilbage. Nogle mennesker ved mere end andre.
- Forstår De? - Det tror jeg.
Der er noget, jeg vil vise Dem. Ved De, hvad der er vigtigt lige nu?
Viden. Viden og idealer.
Jeg er for eksempel idealist.
Siden fire år før krigen har jeg holdt øje med, hvad der skete på havnen
og rapporteret det videre til min Freund Gregor. Og det er viden.
Jeg gav ham informationer og fik 1.000 franc om måneden i fire år.
- Var de allerede involveret den gang? - Ingen opdagede noget.
Jeg ser også en idealist i Dem, min ven.
- En idealist? I mig? - Ja, de er de bedste.
Idealister, der ikke ved, at de er idealister.
Og med Dem er der desuden dét, at De er kunstner.
De er nødt til at male. Kunst, min ven, er en kamp.
Forstå De?
Vi har tilladt vores kunst at blive forringet af jøderne i al for lang tid.
Og når De er blevet en anerkendt kunstner i et land uden jøder,
kan jeg sige, at jeg opdagede Dem. Kom med.
De er snu, feje og onde, og de færdes ofte i store horder.
De repræsenterer snigende, underjordisk ødelæggelse blandt dyr.
Det er ikke anderledes end jøderne.
Ørelokker og skæg, kalot og bedesjal er karakteristisk for jøden fra øst.
Tager han dette af, vil kun personer med et vågent blik genkende ham som jøde.
Hans hjemland er Asien.
Herfra migrerer han i folkemængder via Rusland og Balkan til Europa.
Sieg heil!
Israelitterne er det rene gift, venner.
Hvor længe? Hvor længe skal vi blive ved med at sluge denne gift?
Er vi en nation, der sluger giften og underkaster os?
Eller er vi en nation af løver?
Af løver!
Fornægter en nation sin nationale karakter, er den ikke en værdig nation.
En arier, der passivt står og ser på,
mens hans blod og jord bliver besudlet,
er ikke værdig til at kalde sig arier.
Derfor siger jeg: Ud med jøderne!
Ud med jøderne!
Til synagogen!
Smid dem ud!
En stor gruppe er på vej til synagogen. Det ender med en tragedie.
Kom med alle sammen!
Nu er du ikke så hård, er du?
Vil du hellere have, at jeg putter noget i den?
Stop, gutter! De er her! Stop! De kommer!
Og? Ser du en fodboldkamp?
For himlens skyld!
Kan man vinde noget?
Sig ikke, at I ikke har set noget. For pokker da! Gå hjem med jer!
Gå hjem alle sammen, for pokker! Kujoner!
Wilfried. Min kære ven.
Hvor blev De af? De gik glip af det bedste.
Det var fantastisk. Fantastisk, min ven.
Det var fantastisk! De skulle have været med!
Ja, ja. Det er sket! Mor, det er sket!
Hvad sker der? Har du fået nye venner?
Ikke her.
Der er noget, jeg vil vise dig.
Lode, tag det roligt! Det er ikke, som du tror.
- Tag det roligt. - Kollaboratør!
- Kan du tage det roligt? - Kollaboratør.
Jeg vil vise dig noget. Kom.
Du har taget din ven med.
Tak for alt, De har gjort for os.
Jeg skjulte dem, og så fulgte jeg dem herhen.
- Hvordan har hun det? - Hun taler stadig ikke.
- Har De æg med? - Nej, jeg har ikke mad med.
Her. Bed dem om at smide det her ud.
Tak.
Nu vil jeg gerne vide, hvad der skete med liget.
Vi smed ham i Willemhavn.
Vi?
Yvette?
Venner.
White Brigade?
Venner,
vi er alle bange.
Det er der ingen, der skal skamme sig over.
Det, vi gør, er vigtigt.
Selv om der er risiko for, at ingen af os vil blive husket.
Men det er ikke derfor, vi gør det.
Vores ofre er...
nødvendige. Ligesom vores frygt. Sådan er det.
I mellemtiden bliver mennesker ført bort.
Og hvad gør vi? Vi skærer ledninger over.
Vi maler slogans på mure.
Vi er faktisk en gruppe børn, der driller tyskerne en smule
i stedet for virkelig at kæmpe mod dem.
Vi ved, at der kommer razziaer.
Det ved vi.
Vi ved ikke hvornår, vi ved ikke, hvem det går ud over,
og vi ved slet ikke hvor. Vi ved faktisk intet.
Men jeg spørger jer...
Vil vi gøre en forskel?
Vil vi redde liv?
Vi er glade for at se dig.
Bare gå ind.
Jeg er kommet for at hente noget kød.
Måske tog jeg fejl af dig.
Hvem er du, Wil?
Jeg er glad for, at jeg ikke er den kylling.
Sig mig, kylling, kan du danse?
Kan du danse?
Wils.
Her. Det er ikke svinekød.
Og et hårdkogt æg.
Åh, Fred Astaire.
Vær forsigtig med Yvette.
Giver jeg så dårligt et indtryk?
Jeg taler ikke om Dem, men om hende.
Pas på.
Hun kommer til at såre Dem.
Tak.
Barndomsår Sødmefulde barndomsår
For evigt vil I være i mine minder
Når jeg tænker på disse år
Bliver mit hjerte og sind tungt
Åh, hvor gik tiden dog hurtigt
Jeg ser stadig det lille hus
Hvor jeg blev født og voksede op
Der ser jeg min vugge
Den står stadig på sin plads
Alt det forsvinder som en drøm
- Jeg skal hente kostene. - Hvilke koste?
- De røde. - De er ovenpå.
De er blevet informeret.
Er det den mand, du har fortalt om, Bianca?
Du skal have et kodenavn. Jeg er Valentino.
Angelo.
Angelo er et godt navn til dig.
Velkommen Angelo.
Jeg har hørt, at De kommer godt ud af det med kollaboratørerne på caféen.
Øh...
Det er fint. Det er der ikke noget galt i.
Hører De for eksempel noget om razziaer, er De velkommen til at fortælle os det.
Men vær forsigtig. De mænd er farlige.
Men fortsæt med at opsøge dem og kom tæt på dem.
Hvor var jeg? Nå jo, så sagde jeg til jøden:
"Nu er det min tid. Din tid er slut. Er du med?"
Put den tingest tilbage i Deres bukser, hr. Verschaffel. Tre genever?
- Ja. - En øl til mig. Jeg drikker ikke spiritus.
En øl til vores kunstner og noget til Sus.
- Godaften hr. Verschaffel. - Sus, en poet. Også en af mine opdagelser.
For mig er Sus den nye Paul van Ostaijen.
Jeg overdriver ikke.
- Kom, sæt Dem hos os. - Glem det.
Sæt dig derovre, fjols. Han er en poet, der ikke flytter røven.
- Wilfried, det her er Jenny. - Rart at møde Dem.
- I lige måde. - Chefen.
Jeg er ilden i hans cigar.
- Hold nu op, Jenny. - Det er ikke løgn. Er det vel, Felix?
Felix vil skaffe mig en cigarbutik.
Det har han lovet. En dag, når jeg er gammel og grå.
- Tålmodighed, min kære. Du får en butik. - Den næste razzia. Det har du lovet.
Hun er dyr i drift. Kvinder koster en formue.
Kom her, lad mig se dig.
- Omer? - Ja?
- De kender Wilfried. - Åh ja, kunstmaleren.
Wilfried, det her er Omer Verschueren. Notar.
Hvorfor beder De ikke Wilfried om at male Deres portræt?
- Maler De også portrætter? - Ja, men det er det sværeste at male.
- En genever, tak. - Wilfried...
Irma, en dobbelt genever til hr. Vingerhoets.
Kom og slut dig til os, Eduard.
Hvad laver den forræder her? Hvem tog ham med herhen?
- Hvad betyder det? - Hvad har knægten gjort forkert?
Hør her, han er en af os. Knægten er en af vore. Hvad pokker?
Tak, Irma.
Under vores angreb mod synagogen slog denne forræder alarm.
Han kunne ikke komme hurtigt nok på stationen for at sladre.
Jeg var bekymret for, der kunne ske uheld. Jeg troede, jeg skulle melde det.
Kom nu, Eduard. Knægten gjorde blot det, han troede, var hans pligt.
Pligt! Helt ærligt! Forsvarer du ham?
Hvor længe har han været ved politiet? Han ved intet endnu.
Gør han ikke?
Og hvad med dig, Verschaffel?
Måske sendte du ham til stationen for at sabotere os.
- Kom nu, Eduard. - Fald nu lidt til ro.
Var din mund.
Lad os høre, hvad Gregor har at sige.
Min Freund Gregor vil grine dig lige op i ansigtet.
- Så, venner. - Uden tvivl!
- Venner. - Uden tvivl!
Felix, tag det roligt. Pas på med, hvad du røber for Gregor.
Gregor er mærkværdig, Felix.
Ingen sendte mig til stationen, mindst af alle hr. Verschaffel.
Jeg skulle have forberedt Wilfried bedre på, hvad der kunne ske.
Det er sandt. Han er en poetisk sjæl. Han ved ikke bedre.
Med hans frække skitser. "Poetisk sjæl."
Hvis der er nogen, der er fræk, så er det dig, hr. Frækkefinger.
Jeg kan ikke forstå, at de bliver ved med at kalde ham Fingeren med den næse.
Det siger mere end nok. Eller skal vi fortælle, hvem du virkelig er?
Kom så! Drik, allesammen!
For ungdommens naivitet! Må de lave en masse dumheder.
- De skulle lave en masse dumheder. - Skål!
- Kom, lad os skyde. - Hold dig for ørerne.
Gør det ikke.
For helvede! Skyd dog udenfor, idioter!
- Jeg må hellere gå. - Nar.
Giv mig en mere.
Det er hans adressebog. Den var gemt i en vase.
Gregor Schnabel. Obersekretär, Geheime Feldpolizei.
To telefonnumre.
"Min Freund Gregor." Er det hans tyske kontakter?
- Ja, men der er også nogle lokale navne. - Kollaboratører?
Ja, mange personer vi kender, men også et par overraskende navne.
Det var ikke nogen dårlig idé, du blev venner med den skæggede.
Se. Skøder på syv huse i det jødiske kvarter.
Mere end syv huse.
Alle købt for en slik. Og alle fra notar Omer Verschueren.
Der er mere.
En cigarbutik.
Den skæggede lovede Jenny en cigarbutik.
- Rijfstraat. - Er skødet på den blandt skøderne?
- Kig godt efter. - Nej.
Hun har ikke fået sin butik endnu.
Efter næste razzia, sagde han.
Vi bliver nødt til at lede videre.
Vent lidt.
Lod du lyset brænde igen?
Du er skør. Du gør det hver gang.
Jeg lægger en plade på.
Kom så, Wil! Kom så! Over vandpytten!
Nej, stop ikke. Så er du sød.
Kom så, Wil. Lad os gå, knægt.
Tillykke. Jeg glæder mig på dine vegne, Finger.
Forstod alle ordren?
Afspær gaderne. Luk ingen ind eller ud. Det er alt.
Og bland jer ikke i dét, der sker.
Jøderne er åbenbart blevet advaret.
- Pis. - Lang tid i forvejen.
Det betyder, vi har en forræder blandt os.
Min indsatsgruppe fik ordren for en time siden.
Bortset fra det
kendte ingen til planen.
De eneste tre, der kendte til planen, var mig, Felix Verschaffel og Dem.
- Jeg finder forræderen til Dem. - Det håber jeg for Deres skyld.
Skuf mig aldrig igen.
Vi går nu.
Kom her, gudsøn.
Er I sammen? Introducer mig.
- Det er Yvette, og det her er tante Emma. - Dav.
De er en smuk ung dame.
Kom, jeg vil introducere Dem til én. Er De ikke tørstig?
Kom med. Følg mig.
Wil, kom med. Lad os få en drink.
Skat.
Det er min nevø, Wilfried, og hans Yvette.
Det glæder mig. Gør mig den tjeneste at sætte Dem i sofaen.
Vi kender hinanden.
Deres hår er fantastisk. Fortæl tante Emma Deres hemmelighed.
Det er virkelig et utroligt sammentræf, ikke sandt?
Har De lyst til noget at drikke? Champagne? Snaps? Ikke?
Hvad er der i vejen? De virker meget anspændt.
Undskyld mig, jeg vil ikke bringe Dem i forlegenhed.
Jeg er og vil fortsat være en del af besættelsesmagten. Det beklager jeg,
men jeg er ikke Deres fjende.
Og det var ikke min intention,
men Deres vidunderlige tante Emma og jeg er forelskede op over begge ører.
Denne kvinde gør mig ør.
Men altså, hvis De nogensinde skulle komme i vanskeligheder...
En repræsentant for politiet i Antwerpen.
Ingen snaps til mig.
Netop...
En, to, tre... Så bunder vi!
Politibetjentene i Antwerpen er sande atleter.
Wil, skal vi danse?
De er blandt venner her. Og når De er én af os, så drikker De.
Og hvis De ikke drikker, er De ikke én af os. Beklager, hvis det lyder uforskammet,
men sådan er det nu engang blandt soldater.
Den, der drikker, er en kammerat.
Den, der ikke drikker, er en satans rotte. Og jeg hader rotter!
Kom, tag nu en drink. De er så anspændt.
En rotte!
Vent lidt...
Gregor, vær nu sød ved drengen. Du er så slem.
Min engel, det er ikke en dreng.
Det er en ægte mand.
- Meget fint. Meget, meget fint. - Og nu begynder det sjove.
En, to, tre... Vi bunder.
En, to, tre... Vi bunder!
Stop.
Wil?
Hvordan går det på arbejdet? Går det godt?
Deres tante fortalte mig en vild historie om Deres første arbejdsdag.
De kom hjem midt om natten med uniformen dækket af mudder,
og jeg vil tro, Deres kollegas uniform også så sådan ud.
Som jeg sagde til Deres tante, så vil jeg høre,
hvad der virkelig skete.
Jeg er sikker på, at den er sjov.
Endda dødsjov.
Jeg skal tisse.
Wil...
Wil!
Se hans ansigt.
Se, hvem det er.
- Pis af. - Pisser du med din lille bitte tissemand?
Du irriterer mig. Jeg siger det ikke igen. Pis af!
"Pis af, pis af". Du er stor i kæften.
Du er stor i kæften, makker,
men i virkeligheden er du bare en marionet, som Verschaffel leger med.
Wil! Stop, Wil!
Wil!
Nå? Er du stolt af dét, du har gjort? Er du træt af livet?
- Hvad tænkte du på? - Emma sagde, du provokerede SS-medlemmer.
Kan du ikke huske det? Lad mig hjælpe din hukommelse på vej.
Du var fuld og bankede én sønder og sammen.
En af hr. Verschaffels venner!
Tal ikke om Verschaffel.
Har du glemt, hvor meget vi skylder ham?
Jeg ved kun, du slikker ham i røven, og han forventer, jeg gør det samme.
- Dit utaknemmelige skarn. - Helt ærligt!
Vis noget respekt for din far!
Emma sagde, det var frygteligt, og at du brugte ukvemsord.
Rødt lys, grønt lys!
SLAGTER FRANS METDEPENNINGEN
Du husker ikke, hvad du sagde.
Gør du?
Du skreg,
foran alle de tyskere...
at du ville smide Sus i Willemhavn,
og at der stadig var plads ved siden af den døde officer.
Hvis de trækker vod i havnen, er vi dødsdømte.
Os allesammen.
Det er muligt, de ikke forstod dit vrøvl.
- Men måske kan se sammenhængen. - Jean kan se sammenhængen.
Han så os med den militærpolitibetjent.
Vi er afsløret.
- Vi er nødt til at skjule os. - Jeg har fået nok. Vi kommer ingen vegne.
Lode, tag din uniform på og gå på arbejde. Kom nu.
Det gælder også Dem.
Kom nu, Maurice. Tag dig sammen.
Tag dig sammen, sagde jeg. Kom så.
Du var der ikke for mig.
Kom med.
Der er han jo, dagens helt.
Den ustyrlige. Den største svirebror i Antwerpen.
Sovet godt? Tømmermænd?
Stå ikke bare der. Kom herop. Kom.
Hvor godt kender De Deres lokalhistorie?
Vidste De, at Willemhavn blev bestilt i 1803 af selveste Napoleon,
men at den først blev taget i brug ti år senere? Vidste De det?
Og vidste De, at den ikke er så dyb, som man skulle tro?
Blot seks meter. Ingen strøm.
Hvorfor fortæller jeg Dem nu det? Jeg vil vise Dem noget.
Det her har vi fundet i den myrdedes jakke.
Hans ordrer.
Som De kan se, var han på vej hen for at anholde personer, der nægtede at arbejde.
Og De kender naturligvis proceduren. Først skulle han bede om politieskorte. Kom her.
Fra Deres politistation. Kender De noget til den sag?
Hvorfor standsede De? Kom med mig.
Og jeg vil gerne vise Dem noget andet, hvis De tillader.
Ved De, hvor skuffende det er for mig, at liget er blevet fundet?
Mordsagen var lukket. De skyldige havde betalt deres bod.
Kommunisterne blev straffet.
Men nu må jeg starte forfra med efterforskningen.
Godt, det er vel min rolle i den her historie.
Jeg ved endnu ikke, hvilken rolle De spiller i den.
Ved De det?
Kom med.
Vores mælkemand.
Sæt dig.
Din kollega nægter fortsat,
at den myrdede militærpolitibetjent indfandt sig på jeres station.
Tror De på ham?
Det gør vi ikke.
Han blev set på vej mod Deres politistation.
Ikke af os. Ikke vores station.
På jeres station har man ikke set ham i live.
Men du vidste,
at hans lig lå i Willemhavn.
Jeg var fuld.
Og alligevel var Deres tip helt korrekt. Hvordan kunne det ske?
- Jeg har hørt det et sted. - Hørt det. Godt. Fra hvem?
Fra ham?
Er der nu noget, De gerne vil fortælle mig?
Nej?
Kom med mig.
Hvem så den myrdede militærpolitibetjent? Dig eller ham?
Eller jer begge?
Jeg så to bjørne
Smøre sådan
Jeg stod der og betragtede det
Jean gjorde ikke noget.
Det er godt at se, at De beskytter hinanden. Det er meget værdifuldt.
- Jeg beskytter ham ikke. Jeg tror ham. - Det spiller ingen rolle, om det var Jean.
Vi ville af med ham, og det her var et kærkommet påskud.
Men skal jeg afsløre, hvorfor De stadig er her?
Nogle officerer har sluttet sig til modstandsbevægelsen, White Brigade.
Har De tilfældigvis kontakt til nogle af disse mænd?
Jeg siger sandheden.
Jeg er ikke helt overbevist. Men jeg er villig til at fortsætte med at spille med.
Deres veninde...
Yvette.
Korrekt?
Hun er virkelig en...
meget smuk kvinde.
Fuldstændig fortryllende på dansegulvet.
Jeg har hørt, at hun er søster til Deres kollega Metdepenningen.
Ved han måske noget om, hvad der skete med den militærpolitibetjent?
Jeg kan lide dig.
Tror jeg.
Og jeg forsøger at hjælpe dig.
Du har en dejlig familie.
Du har en smuk kæreste.
Og hvis du ønsker, I skal have en fremtid,
så er det tid til, at du vælger side.
Jean er blevet anholdt.
Jeg ved bare, at han skabte problemer.
Gust har ret.
Hvis du er mod magthaverne, skal du ikke arbejde for politiet.
Du mener, han ikke samarbejdede nok.
Nå, men...
Hvis der er nogen her, der kan rense Jean, eller det modsatte,
så er det tid til at træde frem.
Sæt Dem ned, knægt. Derovre. På den stol.
Her er han.
Den fortabte søn.
De kender lignelsen, ikke?
- Hr. Versch... - Lad os være realistiske.
Vores side
er ved at vinde.
Min tid vinder.
Og hvad gør De? De afslører Dem selv.
Og De afslører mig.
Ved De, hvad det gør ved mig? De kunne have været min søn.
Forstår De det? Nej.
De forstår det ikke. Nå, men...
Jeg giver Dem en chance til.
En ægte mulighed for en ægte opportunist som Dem.
Det er Deres sidste chance for at rette op på Deres fejl.
Dræb de rotter.
Dræb den rotte for mig. Dræb den jødiske kvinde,
den stinkende, ækle rotte. De skal dræbe dem for mig!
Dans.
En blød landing.
Venner, vi skal bestige bjerge.
Denne person blev anholdt i toget på vej mod Bruxelles.
Han havde et belgisk pas, en meget god forfalskning,
men han var omskåret.
En jøde.
Hans rigtige navn var Lizke.
Kom med mig.
Kort tid før havde vi tilfældigvis anholdt falskneren.
Det varede ikke længe, før han forrådte den person, der havde givet ham opgaven.
Kender du tilfældigvis én,
der hedder Valentino?
Eller som er kendt som Valentino? Nej?
Og hvad med Bianca?
Heller ikke.
Og Angelo?
Angelo.
Få mig ud herfra.
Angelo?
Få mig ud herfra, knægt.
- Han ved ikke, hvad han siger. - Stop med at fornærme mig yderligere.
Du er Angelo. Slagterens søn er Valentino.
Og Bianca har jeg set danse, ikke?
- Hvad ønsker De af mig? - Lad mig forklare.
Jeg sørger for, at du, din elskede og din familie kommer levende gennem dette.
Til gengæld skal du hjælpe mig. Er du med? Hvordan lyder det?
Troede du virkelig, at jeg faktisk var interesseret i din tante?
Troede du, jeg ikke vidste, der var jøder gemt i den vinkælder?
Præcis, som jeg forudså, så hænger alt sammen her.
Du vil redde dit og din families liv. Det gør dig til en rigtig mand.
Som ved, hvad det betyder at bringe ofre.
Som ved, hvad det betyder at beskytte nogen, og at det er en beskidt affære.
Og når du har forstået det,
så kan du en dag se i spejlet og se en rigtig mand.
Det er din beslutning.
Så...
hvad vælger du?
Du er stadig i live.
Lizke er død.
Myriam er død.
Og sikkert også den lille.
De har Professoren.
Tyskerne ved alt. De bankede det ud af Professoren.
Det er forbi. Det er slut.
Sikkert, ja.
Men vi kan overleve det her.
Gregor vil, jeg skal give jer og resten af modstandsbevægelsen
falske informationer.
Der er en razzia på lørdag.
Og han vil have, at vi skal sige det forkerte kvarter til jøderne.
Vi må finde ud af, hvor razziaen virkelig skal foregå.
Det ved jeg allerede.
Jeg kender den rigtige adresse.
Men hvis jeg siger adressen, er vi døde.
Giv mig adressen.
Jeg ville aldrig, aldrig kunne tilgive mig selv.
Forstår du?
Giv mig adressen.
Jeg er ligeglad med at dø.
Jeg ville overlade valget til jer.
Fordi du ikke selv kan træffe beslutningen.
Fordi det gælder overlevelse.
Samvittighed er en luksus.
Er det dét, du vil sige til dit barn?
Fordi
det vil jeg ikke.
Jeg vil hellere dø.
Giv mig adressen.
Pelikaanstraat.
Yvette.
Bliv her.
Lad hende gå.
Vi vil overleve det her.
- Det er Pelikaanstraat. - Jeg fik fortalt, det var Terliststraat.
Nej. Det er dét, de vil have os til at tro. Det er Pelikaanstraat.
- Nogen lækkede det til Professoren. - Vi har det fra det Geheime Feldpolizei.
Fra Gregor Schnabel selv.
Sørg for, at jøderne får det at vide, for guds skyld.
Jeg vil ikke gøre det her.
Heller ikke mig. Så?
Ændring af planerne. Tyskerne kommer ikke.
Rådhuset gav os ordre til at overtage operationen.
Razziaen bliver flyttet til Terliststraat.
Vi hiver jøderne ud af deres huse og smider dem op på lastbilen. Forstået?
En ting mere.
Når der ikke er tyskere til stede, vil jøderne sikkert ikke samarbejde.
Lad os nu se.
Det er rigtigt, Gust. De gør forhåbentlig ikke modstand.
Vi skal ikke lade dem hundse med os. Forstået? Træd af.
Skal vi deltage i det her?
Så er vi nødt til at fortsætte med at gøre det her.
Hvis vi ikke gør det...
så hvad?
Kom.
Alle jøder på lastbilen! Hurtigere!
- Hurtigere! - Kom ud. Intet smøleri.
Ud. Kom så. Op på lastbilen.
- Lad os fange de rotter. - Kom så!
Stille og roligt! Gør det ikke værre.
Kom nu. Træk dine bukser op.
Kom nu. Kom med mig, for helvede.
Wils, Metdepenningen, hvad fanden glor De på?
- Gør Deres arbejde. - Op og hjælp.
For helvede.
Afsted!
Hvad er Deres problem? Hvad venter De på?
Hej Wils. Se her. For helvede.
Det er lige til en tegning, er det ikke? Kom nu.
Flyt det! Hvis De ikke tager Dem sammen, smider jeg Dem begge ind under lastbilen.
Hen til lastbilen. Kom nu!
Jeg har fået nok af det her!
- Stop med at klage. - Jeg bliver vanvittig. Væk fra mig!
Kom så, op med jer!
- Nej. - Op med jer!
Godt. Der er flere rotter ovenpå.
Kom så!
Ovenpå.
Jeg kan ikke det her.
Jeg kan ikke det her. Det sker bare ikke.
- Gaston, sæt børnene på lastbilen. - Det kan jeg ikke!
Sæt børnene på lastbilen!
Her, tag den lille. Har du hende?
Nej, lad dem være her. Lad dem være. Vær nådig.
Din fede kujon!
- Tag den lille. - Op på lastbilen!
Kom så!
Der er masser af plads. Op med jer!
Op med jer!
Skub dem. Der er masser af plads.
Wil, hvor skal du hen? Forræder!
Yvette?
Yvette!
Og bagefter tav folk.
Og i går blev straks historie.
Fordi du er nødt til at komme videre. Det er dét, de siger.
Der er ingen anden måde.
Og det er sandt.
Der er ingen anden måde.
Tekster af: Winnie Johansen