Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sanotaan, että historia on tärkeää.
Koulussa piti opetella päivämäärät ja nimet ulkoa.
Koska he sanoivat, että se oli historiaa.
Jonkun taistelun vuosiluku.
Vuosikausia hirveyksiä tehneen johtajan kuolinpäivä.
Ja niin edelleen.
Mutta kukaan ei tiedä, mitä historia todella on.
Ymmärrätkö?
Et.
Sinun pitää nähdä se omin silmin.
Ihmiset sanovat: "Aikamoista! Selvisit sodasta, poliisina jopa."
Toiset sanovat: "Senkin paskiainen, olisit tehnyt niin, tai näin.
Miksi annoit tuon tapahtua?"
Tiedättekö, mistä se johtuu?
Ihmiset arvostelevat aina.
Aina jälkikäteen.
Mutta kun elää kaiken sen keskellä,
kun ei tiedä, mitä huominen tuo tullessaan,
eikä kukaan muukaan tiedä, et sinä enkä minä,
ei tiedä paskaakaan.
Tervetuloa Antwerpenin poliisiin.
Te olette välittäjät kansamme ja saksalaisten välillä.
Univormunne herättää kunnioitusta, joten pitäkää se puhtaana. Ja itsennekin.
Kaikkeen tarvitaan esimiehen lupa.
Ja käskyjä noudatetaan tietysti pilkuntarkasti.
Onko selvä?
Siinä virallinen osa.
Nyt epäviralliseen. Clément, sulje ovi.
Miehet. Muistakaa, että kun menette kaduille huomenna -
kattavasta kahden ja puolen viikon koulutuksestanne -
ei ole mitään hyötyä.
Ei niin minkäänlaista.
On vain yksi asia, joka teidän on muistettava.
Vain yksi.
Karhukaksikko leipää piteli Sitä voiteli
Mikä ihmeellinen näky
Laulakaa mukana.
Ihmeellinen näky
Laulakaa nyt.
Mikä ihmeellinen näky
Kaikki mukaan.
Kaksi karhua leipiä voitelemassa
Kaikki. Dieter!
Seisoin vain siinä ja katselin
Kuulitteko? "Seisoin vain siinä ja katselin"?
Se on ainoa asia, joka teidän on muistettava.
Seisotte vain siinä ja katselette.
Kuinka iso Alice-tätisi ahteri on? - Ainakin tämän kokoinen.
Sitä voisi käyttää hyllynä.
Kuunnelkaapa. Alice-täti kumartuu, ja samalla -
hän katsoo minua suoraan silmiin. Eikä irrota katsettaan.
Hän seisoo siinä tällä tavalla.
Ymmärrätkö?
Siinä vasta iso pylly.
Onko se hän?
Onko se?
Kolme frangia piirroksesta.
Tulokkaat!
Tässä osoitteessa on työstäkieltäytyjiä. Heidät on pidätettävä.
Viekää minut sinne.
Eikö heidän pitäisi liikkua pareittain? - Niinpä.
Mitä te jupisette?
Vauhtia nyt.
Se näyttää kyllä käskyltä.
Sinä olet hauska tyyppi.
Mitä te odotatte?
Mennään. - Sillä lailla.
Chaim Lizke?
Kyllä. - Tulet kanssamme.
Miksi? Tämän täytyy olla erehdys.
Heti.
Saanko nähdä pidätysmääräyksen? - En näytä määräyksiä juutalaisille.
Ymmärrän. Haluatte rahaa. Tulkaa sitten peremmälle.
Tulkaa sisään.
Kukaan ei poistu tästä talosta.
Missä rahat ovat?
Täällä. Seuratkaa minua. Tätä tietä.
Päästäkää minut. Vien lapsen naapureille.
Pyydän.
Jeanne, voiko hän olla hetken teillä? - Myriam.
Palaan mahdollisimman pian. Sopiiko? - Tietysti. Tulehan.
Älä pelkää. Palaan pian.
Tule, kulta.
Ei.
Äiti! Päästä irti! - Rauhoitu. Hiljaa.
Äiti! - Rauhoitu.
Älä vitkastele, ukko.
Odottakaa hetki, pyydän. Tiedän, että...
Riittää jo metkut.
Kuulitko? Tai ammun teidät kaikki heti paikalla.
Onko selvä?
Olemme kunnollisia ihmisiä. Tiedän, missä rahat ovat.
Vai nytkö sinä muistat? - Kyllä.
Pyydän...
Ei enää leikkejä! - Pyydän...
Ulos!
HITLER EI SAA MITÄÄN MEIDÄN RUOKAMME KUULUU MEILLE!
Helvetti! Pillerini! Kaikki liikkumatta.
Seis!
Pysäyttäkää hänet, idiootit!
Helvetti!
Senkin tyhmä sika!
Typerys. Päästä irti!
Päästä irti!
Päästä irti! Äiti!
Mitä sinä teet? Jutkurakastaja!
Äiti!
Katso, mitä teit! - Älä, pyydän.
Jutkurakastaja! - Älä!
Katso, mitä teit.
Isä.
Wilfried?
Tämä ei ole mikään kyyhkyslakka.
Tienaat nyt, mutta ei se tarkoita, että voit tehdä, mitä haluat.
Mitä sinulle on tapahtunut?
Teidän pitää lähteä. - Lode?
Missä olit koko yön?
Tule tänne, rakas veli. Mitä tapahtui?
Kuulemma SS-upseeri. - Ei, pöljä, Feldgendarm.
Sotilaspoliisi. Niillä on ne rautalevyt kaulassa.
Hän ilmeisesti katosi täällä. - Täällä?
Tällä alueella. Kuudennessa piirissä. - Töissä vai vapaalla?
Pitäkää muistissa. Vauhtia pojat, leimatkaa itsenne sisään.
Idiootit. Kuka menisi juutalaiskortteliin vapaa-ajalla, huvikseen?
Ehkä hän kävi tapaamassa tyttöä, tai jotain.
Mennään.
Olipa hurmaava tarina kerrassaan.
Tämä kaikki on varsin hämmentävää. - Niin.
Oletan, että olette tiedustelleet asiasta.
Ei ole mitään tiedusteltavaa. Olin täällä,
emmekä nähneet Feldgendarmia. Kuten jo sanoin.
Hän sanoo, että emme... - Pidätkö meitä idiootteina?
Kadonnut Feldgendarm sai käskyn -
hankkia itselleen poliisisaattueen.
Ja tämä poliisiasema oli hänen reitillään.
Hae lokikirja. - Selvä on.
Entä mitä hänen kollegansa sanoo?
Hehän partioivat aina pareittain, vai mitä?
Vai tekikö hän jotain kollegoiltaan salaa?
Kääntäkää. - Ei tarvitse.
Se oli vitsi, vai mitä? Huumoria.
Lokikirjassa ei ole mainintaa siitä.
Jeanin katse...
Hän näki meidät. Hän näki meidät sen sotilaspoliisin kanssa.
Rauhoitu.
Jean väittää, ettei se mies ollut täällä. Kuulit sen itse.
Mitä jos he kuulustelevat meitä?
Sitten sanomme saman kuin Jean.
Mitä jos joku muu näki meidät? - Muita ei ollut. Vai mitä?
Tulkaa tänne. Minulla on teille lahja.
Ai, nuo kaksi.
Hyvä.
Hyvät herrat, tarvitsen välitöntä saattoapua. Kommunistit.
Ulos!
Haluatteko syötävää?
HITLER EI SAA MITÄÄN MEIDÄN RUOKAMME KUULUU MEILLE!
Syö.
Kommunistisiat syövät mitä tahansa.
Haluan antaa teille kaikille vielä yhden mahdollisuuden.
Voiko joku kertoa, mitä Feldgendarmille tapahtui?
Eikö kukaan?
Sano numero.
Yhden ja kahdeksan välillä.
Sano nyt.
Kolme.
Yksi -
kaksi -
kolme.
Feldgendarm. Kuka tietää jotain?
Maahan.
Yksi, kaksi, kolme.
Jos yksi saksalaissotilas kärsii, moni teistä maksaa.
Mutta...
Teitä onnisti.
Pääsette matkalle -
kommunistien paratiisiin.
Hitto soikoon.
Niin?
Anteeksi häiriö, herra Verschaffel. Jozef täällä.
Meillä olisi kiireellinen pyyntö. - Tulkaa vain.
Anteeksi vielä, että häiritsemme tähän aikaan.
Mutta sanoitte, että jos tulee ongelmia... - Ilman muuta.
Olen aina uskonut, että sinusta tulee suuri taiteilija.
Piirrätkö yhä, Wilfried?
Minäkin piirrän. Katso, omakuvia. Mutta olet varmasti meistä taitavin.
Olet niin lahjakas, etevämpi kuin kukaan muu.
Toin teille sillin. Nyt kerron, mistä on kyse.
Ja juutalaisetko juoksivat karkuun? - Kyllä. Se tapahtui tässä.
Olitko varmasti yksin?
Olin. Se oli ensimmäinen päiväni. En tunne ketään sieltä.
Se oli siis onnettomuus. Oletko sataprosenttisen varma?
Vannon. Hän liukastui mudassa.
Selvä, katsotaanpa.
Viemäriaukko oli ainoa paikka, minkä me... minä keksin.
Poika hermoilee.
Wil.
Hän on poissa.
Vannon, että hän oli täällä.
Saksalaiset ovat jo löytäneet ruumiin. Voi Wil.
Tulkaahan tänne.
Kuunnelkaa tarkkaan. Jos asia paljastuu,
päädyt seinää vasten.
Sitä paitsi, kun kerroitte minulle kaiken,
teitte minusta rikoskumppanin.
Ymmärrättekö?
Yritän kuitenkin keksiä jotain Freundini Gregorin kanssa. Mutta...
Haluan tietysti jotain vastineeksi.
Meillä ei ole rahaa. - Kuka rahasta on puhunut?
Poikasi on lahjakas taidemaalari. Siitä voi olla hyötyä.
Sitä paitsi hän on poliisivoimissa.
Se voi hyödyttää vieläkin enemmän. Minua ja Freundiani Gregoria.
Ymmärrämmekö toisiamme?
Kyllä. - Hyvä.
Kyllä, herra. - Me ymmärrämme toisiamme.
Ruumis oli poissa.
Palasitko sinne?
Ruumis oli poissa.
Ethän ole kertonut kenellekään?
Oletko sinä?
En.
Entä ne juutalaiset? Onko heidät otettu kiinni?
Kuulemma yhä karkuteillä.
Kenen mukaan?
Mistä kuulit sen?
Mietipä vielä.
Kyse on kuolleesta sotilaspoliisista.
Kaikki etsivät häntä.
Elämämme riippuu siitä.
Wil pelasti minut. - Kauanko olet tuntenut hänet?
Kauanko koulutuksenne oikein kesti? Haluan tietää, kuka tämä Wil on.
Missä hän asuu, ketkä hänen vanhempansa ovat.
Ja haluan hänen tietävän, että häntä tarkkaillaan.
Kiitos kutsusta.
Ja onnittelut palkinnoista. - Ne eivät ole minun, vaan eläinten.
Anna takkisi.
Mene sisälle.
Rouva. - Maria.
Toivottavasti on nälkä.
Hei.
Yvette, tämä on Wilfried. Häntä kutsutaan nimellä Wils.
Hän on Loden ystävä.
Useimmat sanovat Wil.
Kuvittelin sinut erilaiseksi.
Wils.
Rotterdamstraatin parturin poikako?
Ei, emme ole sukua. Isäni työskentelee kaupungintalolla.
Kaupungintalollako?
Puhutteko saksaa kotona?
Muutamia sanoja vain. Kuten kaikki muutkin. Ausweis, bitte, Kartoffeln...
Sama se. Istu. Vai paskoitko housuun?
Isä.
Isä?
Kiitos riittää.
Onko sinulla radiota kotona?
Mitä asemia kuuntelet? - Hän kuulustelee aina kaikkia.
Olen utelias kaikista, poika. Kysyn samat kysymykset asiakkailtanikin.
Mitä asemia kuuntelette kotona?
Radiosta ei tule paljoakaan.
Suosittelisitteko jotain?
Olet täällä vain siksi, että emme luota sinuun.
Henkemme on sinun käsissäsi.
Emmekä luota sinuun.
Isäsi siis työskentelee kaupungintalolla. - Niin.
Se ei varsinaisesti toimi eduksemme.
Kuka tietää, että tapoit sotilaspoliisin?
En kertonut kenellekään.
Mistä voimme olla varmoja siitä?
Mistä tiedän, että voin luottaa teihin?
Olemme kaikki samassa veneessä.
Emme voineet sille mitään.
Lode...
Jos petät hänet, viillän kurkkusi auki.
Tässä se on, Wilfried. Katso tätä palatsia.
Sain tämän talon kiitos juutalaisen, jolle tuli äkkilähtö.
Minä huolehdin siitä, palveluksena hänelle.
Entä jos hän palaa?
Älä siitä huoli. Freundini Gregorin mukaan hän ei ole palaamassa piakkoin.
Mutta katso, Wilfried. Tässä tilassa voimme maalata niin paljon kuin haluamme.
Älä huoli. Se juutalainen ei palaa. Jotkut ihmiset tietävät enemmän kuin toiset.
Ymmärrätkö? - Luulen niin.
Näytän sinulle jotain. Tiedätkö, mikä on tärkeää nykyään?
Tietämys. Tietämys ja ideaalit.
Esimerkiksi minä olen idealisti.
Neljä vuotta ennen sotaa aloin tarkkailla satamaliikennettä -
ja raportoida siitä Freundilleni Gregorille. Se on tietämystä.
Annoin hänelle tietoa, ja sain 1 000 frangia kuussa, neljän vuoden ajan.
Keräsivätkö he tietoa jo silloin? - Kaikki muut nukkuivat.
Minä näen idealistin sinussakin, hyvä ystävä.
Minussako? - Kyllä vain. Ne ovat parhaat.
Idealistit, jotka eivät tiedä olevansa idealisteja.
Ja sinä olet kaiken kukkuraksi taiteilija.
Sinun pitää maalata. Taide, ystäväiseni, on kamppailua.
Ymmärrätkö?
Olemme antaneet juutalaisten rappeuttaa taidettamme jo aivan liian kauan.
Ja kun sinusta tulee kuuluisa taiteilija juutalaisvapaassa maassa,
voin sanoa löytäneeni sinut.
Tule.
Ne ovat ovelia, pelkurimaisia ja julmia, ja liikkuvat yleensä valtavissa laumoissa.
Nämä kavalat otukset ovat eläinkunnan pohjasakkaa.
Kuten juutalaiset ihmiskunnassa.
Sivukiharat, parta, lakki ja kaftaani ovat tunnusomaisia idän juutalaiselle.
Jos hän poistaa ne, vain tarkkasilmäinen tunnistaa hänen rodullisen alkuperänsä.
Hänen kotimaansa on Aasia.
Sieltä hän vaeltaa joukoissa Venäjän ja Balkanin maiden kautta Eurooppaan.
Sieg Heil!
Israelilaiset ovat myrkky, ystäväni.
Kauanko vielä joudumme nielemään tätä myrkkyä?
Olemmeko kansakunta, joka nielee ja alistuu?
Vai olemmeko leijonien kansakunta?
Leijonien!
Luonteensa kieltävä kansa ei ole kansakunnan aseman arvoinen.
Arjalainen, joka katsoo vierestä,
kun hänen verensä ja maansa liataan,
ei ole arjalaisuuden arvoinen.
Siksi sanon: Ulos juutalaiset!
Ulos juutalaiset! Ulos juutalaiset! Ulos juutalaiset!
Synagogalle!
Ulos juutalaiset!
Iso joukko lähestyy synagogaa. Tämä ei pääty hyvin.
Kaikki seuraavat minua!
Enää ei olla polleaa ämmää.
Vai haluatko mieluummin, että tungen sinne jotain?
Lopettakaa, poliisi tuli! Lopettakaa, he tulivat!
Mitä? Jalkapalloako te katsotte?
Ei saatana!
Vai odotatteko palkintoa?
Älkää sanoko, että ette nähneet mitään! Painukaa kotiinne siitä!
Kaikki kotiin, helvetti soikoon! Pelkurit!
Wilfried. Rakas ystäväni.
Minne sinä katosit? Sinulta jäi paras kohta väliin!
Se oli suurenmoista!
Suurenmoista, ystäväni!
Se oli suurenmoista! Sinun olisi pitänyt olla siellä!
Se on tehty! Äiti, se on tehty!
Mitä nyt? Oletko saanut uusia ystäviä?
Ei täällä.
Minun pitää näyttää sinulle jotain.
Lode, rauhoitu! Se ei ole, mitä luulet.
Rauhoitu. - Kätyri!
Rauhoituitko? - Kätyri.
Minun pitää näyttää jotain. Tule.
Toit ystäväsi.
Kiitos kaikesta, mitä olet tehnyt vuoksemme.
Piilotin heidät muuntamoon, sitten toin heidät tänne.
Kuinka tyttö voi? - Ei ole sanonut sanaakaan vielä.
Toitko kananmunia? - En tuonut ruokaa tällä kertaa.
Tässä. Pyydä heitä viemään tämä pois.
Kiitos.
Nyt haluan tietää, mitä ruumiille tapahtui.
Me heitimme hänet Willemin satama-altaaseen.
Me?
Yvetten kanssa?
Ystävien.
Valkoinen prikaati?
Ystävät,
olemme kaikki peloissamme.
Kenenkään ei pitäisi hävetä sitä.
Työmme on tärkeää.
Vaikka saattaakin olla, ettei kukaan tule muistamaan meitä.
Vaikka emmehän me tätä sen takia tee.
Uhrauksemme ovat -
välttämättömyys. Kuten myös pelkomme. Niin se on.
Tällä hetkelläkin ihmisiä viedään pois.
Ja mitä me teemme?
Katkaisemme johtoja.
Maalailemme iskulauseita seinille.
Olemme vain saksalaisia härnääviä penskoja.
Emme taistele heitä vastaan.
Tiedämme, että lisää ratsioita on tulossa.
Tiedämme sen.
Emme tiedä milloin, emme tiedä ketkä osallistuvat,
emmekä tiedä, minne he iskevät. Itse asiassa emme tiedä mitään.
Mutta pyydän teitä...
Haluammeko muuttaa asioita?
Haluammeko pelastaa ihmishenkiä?
Mukava nähdä sinua.
Mene vain.
Tulin hakemaan vähän lihaa.
Ehkä olin väärässä sinusta.
Kuka olet, Wil?
Onneksi en ainakaan ole tuo kana.
Kerropas, kana, osaatko tanssia?
Osaatko tanssia?
Wils.
Tässä. Se ei ole sianlihaa.
Ja kovaksi keitetty kananmuna.
Kas, Fred Astaire.
Ole varovainen Yvetten kanssa.
Annanko niin huonon vaikutelman?
En puhu sinusta, vaan hänestä.
Ole varovainen.
Hän satuttaa sinua.
Kiitos.
Lapsuuteni vuodet Oi, lapsuuteni vuodet
Ikuisesti tulen sinut muistamaan
Aina kun niitä vuosia mietin
Oikein sydämestä ottaa Ja surettaa
Oi, miten nopeasti vanhenin
Mielessäni se pieni talo Yhä pystyssä seisoo
Talo missä synnyin, missä vartuin
Siellä näen kehtoni
Se yhä paikallaan seisoo
Kaiken, mikä unen tavoin Sumentunut on
Tulin hakemaan luutia. - Millaisia?
Punaisia. - Yläkerrassa.
Heille on ilmoitettu.
Onko tämä se mies, josta kerroit, Bianca?
Sinun pitää valita koodinimi. Olen Valentino.
Angelo.
Angelo sopii sinulle.
Tervetuloa, Angelo.
Tulet kuulemma hyvin toimeen niiden kätyrien kanssa kahvilassa.
No...
Se on hyvä. Siinä ei ole mitään vikaa.
Jos kuulet jotain esimerkiksi tulevista ratsioista, kerro meille.
Mutta ole varovainen, ne miehet ovat vaarallisia.
On kuitenkin hyvä, jos pääset heidän lähelleen.
Missä olinkaan? Ai niin, sanoin sille jutkulle:
"Tämä on minun aikani, ja sinun aikasi on ohi. Ymmärrätkö?"
Pistäkääpäs se vehje takaisin housuunne, herra Verschaffel. Kolme giniä?
Kyllä vain. - Minulle olut. Pää ei kestä viinaa.
Olut taiteilijallemme. Ja jotain Susillekin.
Terve, herra Verschaffel. - Sus, runoilija. Olen löytänyt hänetkin.
Minulle Sus on uusi Paul van Ostaijen.
En liioittele.
Istahda seuraamme. - Unohda se.
Mene tuonne istumaan, pummi. Tuo runoilija on täysi vetelys.
Wilfried, tämä on Jenny. - Mukava tavata.
Samoin. - Pomo.
Olen liekki hänen sikarissaan.
Johan nyt, Jenny. - Niinhän se on, Felix.
Felix järjestää minulle sikaripuodin.
Tai niin hän sanoi. Ehkä sitten joskus, kun olen harmaa.
Kärsivällisyyttä, kulta. Järjestän sen. - Seuraava ratsia. Sinä lupasit.
Hän on kallis. Nainen maksaa omaisuuden.
Anna kun katson sinua.
Omer? - Niin?
Taidatkin tuntea Wilfriedin. - Aivan, se maalari.
Wilfried, tämä on Omer Verschueren. Notaari.
Mitä jos pyytäisit Wilfriediä maalaamaan muotokuvasi?
Maalaatko myös muotokuvia? - Kyllä. Vaikka ne ovat kyllä vaikeita.
Minulle gini. - Wilfried...
Irma, tuplagini herra Vingerhoetsille.
Liity seuraamme, Eduard.
Mitä tuo petturi täällä tekee? Kuka toi hänet tänne?
Väliäkö sillä? - Mitä poika on tehnyt väärin?
Hän on yksi meistä. Tämä poika on yksi meistä. Mitä oikein meinaat?
Kiitos, Irma.
Kun marssimme synagogaan, tämä petturi teki hälytyksen.
Hän säntäsi asemalle lavertelemaan.
Pelkäsin, että tapahtuisi onnettomuuksia. Ajattelin, että siitä piti ilmoittaa.
Älä nyt, Eduard, poika luuli vain tekevänsä velvollisuutensa.
Ja paskat! Puolustatko häntä?
Kauanko hän on työskennellyt poliisille? Hän ei tiedä mitään vielä.
Eikö?
Entä sinä, Verschaffel?
Ehkä lähetit hänet asemalle sabotoidaksesi meitä.
Älä viitsi, Eduard. - Rauhoitu nyt.
Nyt varot sanojasi.
Varo sanojasi.
Katsotaan, mitä Gregor sanoo.
Freundini Gregor nauraa päin naamaasi. Usko pois.
Rauhoittukaa nyt. - Tiedä se!
Kaverit hei. - Tiedä se!
Felix, rauhoitu. Varo, mitä paljastat Gregorille.
Gregor ei ole kuka tahansa, Felix.
Kukaan ei lähettänyt minua asemalle, eikä varsinkaan Verschaffel.
Myönnän että minun olisi pitänyt valmistaa Wilfriediä hieman paremmin.
Hän on taitelijasielu, ei hän ymmärrä.
Rivoja piirroksia. Vai taiteilijasielu...
Jos joku täällä on rivo, niin se olet sinä, herra Rivosormi.
Miksi sinua kutsutaan Sormeksi, kun sinulla on tuollainen klyyvari?
Se kertoo jo tarpeeksi. Vai kerrommeko, kuka oikeasti olet?
No niin! Kippis!
Nuorison sinisilmäisyydelle! Tehkööt typeryyksiä jatkossakin!
Tee typeryyksiä! - Kippis!
Nyt ammutaan. - Peittäkää korvanne!
Älä tee sitä!
Helvetti soikoon! Menkää ulos ammuskelemaan, paskiaiset!
Minun on parasta mennä. - Leveilijä.
Kaada toinen.
Tämä on osoitekirja. Se oli piilotettu maljakkoon.
Gregor Schnabel, ylisihteeri, Wehrmachtin turvallisuuspoliisi.
Kaksi puhelinnumeroa.
"Freundini Gregor." Hänen saksalaiset yhteyshenkilönsä?
Niin. Ja täällä on myös paikallisia nimiä. - Kätyreitä?
Kyllä. Joukossa on myös yllättäviä nimiä.
Partaniekan kanssa kaveeraaminen tuotti tulosta.
Katso. Seitsemän juutalaistalon lainhuutotodistukset.
Yli seitsemän.
Kaikki olivat periaatteessa ilmaisia ja notaari Omer Verschuerenin vahvistamia.
Tässä on enemmän.
Sikaripuoti.
Partaniekka lupasi Jennylle sikaripuodin.
Rijfstraatilla. - Onko se lainhuutotodistusten joukossa?
Katso tarkkaan. - Ei ole.
Jenny ei ole vielä saanut puotiaan.
Seuraavan ratsian jälkeen, partaniekka sanoi.
Meidän pitää jatkaa etsimistä.
Odota.
Jätitkö taas valot päälle?
Hullu. Teet aina niin.
Laitan levyn soimaan.
Vauhtia, Willy! Hoplaa! Lätäkön yli!
Ei, älä lopeta. Et saa lopettaa.
Tule, Wil. Mennään, poika.
Kas, apulaispäällikkö. Onnittelut. Olen iloinen puolestasi, Sormi.
Ymmärsivätkö kaikki käskyt?
Sulkekaa kadut, ketään ei päästetä sisään eikä ulos.
Älkääkä puuttuko heidän asioihinsa.
Juutalaisia on ilmiselvästi varoitettu.
Helvetti.
Ja kauan etukäteen.
Joukossamme on petturi.
Ryhmäni sai käskynsä vasta tunti sitten.
Sitä lukuun ottamatta -
kenellekään ei sanottu sanaakaan suunnitelmasta.
Ainoat kolme, jotka tiesivät, olivat minä, Felix Verschaffel ja te.
Löydän petturin ja tuon hänet teille.
Toivon niin teidän vuoksenne.
Älkää tuottako taas pettymystä.
Me lähdemme nyt.
Tule tänne, kummipoikani.
Oletteko yhdessä? Esittele minut.
Tämä on Yvette, ja tämä on Emma-täti. - Hei.
Kaunis ja nuori tyttö!
Tulkaa, haluan esitellä teille erään henkilön. Onko jano?
Tulkaa nyt.
Wil, tule nyt, haetaan juotavaa.
Rakas.
Tässä siskonpoikani Wilfried ja hänen Yvettensä.
Mukava tavata. Tehkää minulle pieni palvelus ja menkää sohvalle istumaan.
Tunnemme toisemme.
Sinulla on upeat hiukset. Kerro Emma-tädille salaisuutesi.
Tämä on uskomaton yhteensattuma, eikö olekin?
Saako olla jotain? Samppanjaa? Snapsia? Eikö?
Mikä on? Vaikutatte hieman jännittyneeltä.
Suokaa anteeksi, en halua nolostuttaa.
Olen miehittäjänne, ja olen pahoillani siitä,
mutta en ole vihollisenne.
Se ei ollut tarkoitukseni,
mutta ihana Emma-tätinne ja minä olemme korviamme myöten rakastuneita.
Tämä nainen tekee minut aivan hulluksi.
Jos ikinä joudut ongelmiin...
Antwerpenin poliisivoimien edustaja.
Ei snapsia minulle.
No...
Yksi, kaksi, kolme... Kippis!
Antwerpenin poliisit ovat todellisia atleetteja.
Wil, mennäänkö tanssimaan?
Olette ystävien keskuudessa. Kun on yksi meistä, pitää juoda.
Jos ei juo, ei ole yksi meistä. Se saattaa kuulostaa hieman moukkamaiselta,
mutta niin yksinkertaista se on sotilaiden keskuudessa.
Joka juo on toveri.
Joka ei juo, on likainen maitorotta, ja minä vihaan maitorottia!
Juokaa nyt ihmeessä jotain. Olette niin jännittynyt.
Maitorotta!
Hetki...
Gregor, älä kiusaa poikaa. Olet niin ilkeä.
Enkelini, tämä ei ole poika.
Tämä on oikea mies.
Hyvä. Oikein hyvä. - Ja nyt pistetään tuulemaan.
Yksi, kaksi, kolme... Kippis.
Yksi, kaksi, kolme...
Kippis!
Lopeta jo.
Wil?
Miten töissä menee? Hyvinkö?
Tätinne kertoi villin tarinan ensimmäisestä työpäivästänne.
Tulitte kotiin keskellä yötä univormu mudan peitossa.
Samoin kolleganne, oletan.
Sanon kuten sanoin tädillenne. Totuus tarinan takana,
sen haluan kuulla.
Se on varmasti hyvin hupaisa.
Hilpeä, jopa.
Pitää käydä kusella.
Wil...
Wil!
Katsokaa hänen naamaansa.
Kappas.
Painu helvettiin. - Täällä sinä pissaat pikku pippelilläsi.
Älä ärsytä minua. En sano uudestaan. Painu helvettiin!
"Painu helvettiin, painu helvettiin." Sinulla on suuri suu.
Todellisuudessa olet pelkkä nukke. Verschaffelin leikkikalu.
Wil! Lopeta, Wil!
Wil!
No? Oletko ylpeä itsestäsi? Haluatko kuolla, vai?
Selitä. - Emma sanoi, että uhittelit SS-miehille.
Etkö muista? Salli minun muistuttaa.
Hakkasit juovuspäissäsi jonkun sairaalakuntoon!
Herra Verschaffelin ystävän!
Älä puhu minulle Verschaffelista.
Etkö tiedä, miten paljon olemme hänelle velkaa?
Tiedän vain, että nuolet hänen persettään, ja nyt hän odottaa minun tekevän samoin.
Senkin kiittämätön koira. - Lopeta!
Kunnioita isääsi!
Emma kertoi kuvottavasta käytöksestäsi ja paskapuheistasi!
Punainen valo, vihreä valo!
LIHAKAUPPA FRANS METDEPENNINGEN
Et taida muistaa, mitä sanoit.
Vai mitä?
Sinä -
kaikkien niiden saksalaisten edessä -
huusit heittäväsi Susin Willemin satama-altaaseen -
sen kuolleen sotilaspoliisin viereen.
Jos he naaraavat satama-altaan, olemme mennyttä.
Me kaikki olemme.
Ehkä he eivät saaneet sammaltamisestasi selvää.
Tai sitten he yhdistävät pisteet. - Jean voi yhdistää pisteet.
Hän näki meidät sen sotilaspoliisin kanssa.
Olemme mennyttä.
Meidän on mentävä maan alle. - Nyt riittää. Tämä ei johda mihinkään.
Lode, laita univormu päälle ja mene töihin.
Sinä myös.
Maurice, ryhdistäydy nyt.
Ryhdistäydy! Pää pystyyn.
Et tullut tuekseni.
Tule tänne.
Siinä hän on, illan sankari.
Villieläin. Antwerpenin suuri juomari.
Nukuitteko hyvin? Onko krapulaa?
Älkää siinä seisoko, tulkaa ylös.
Kuinka hyvin tunnette paikallishistorianne?
Willemin satama-altaan rakennutti itse Napoleon vuonna 1803,
mutta se otettiin käyttöön vasta 10 vuotta myöhemmin. Tiesittekö sen?
Ja tiesittekö, että se ei ole niin syvä kuin voisi olettaa?
Vain kuusi metriä. Ei virtausta.
Miksi kerron tämän teille? Haluan näyttää teille jotain.
Tämä löytyi murhatun sotilaspoliisin takintaskusta.
Hänen käskynsä.
Kuten näette, hän oli menossa pidättämään työstäkieltäytyjiä.
Tehän tunnette säännöt. Siihen tarvitaan poliisisaattue. Tulkaa.
Teidän poliisiasemaltanne. Tiedättekö tästä mitään?
Miksi pysähdyitte? Tulkaa.
Haluaisin näyttää teille jotain muutakin, jos sallitte.
Petyin suuresti, kun ruumis löytyi.
Murhatapaus oli ratkaistu. Sovitus tapahtui.
Kommunisteja rangaistiin.
Mutta nyt minun pitää aloittaa tutkinta alusta.
No, se on vain minun roolini tässä kaikessa.
Teidän roolistanne en vielä tiedä.
Tiedättekö te?
Tulkaa.
Maitomiehemme.
Käy istumaan.
Kollegasi kiistää yhä,
että murhattu Feldgendarmimme saapui asemallenne.
Uskotko häntä?
Me emme.
Feldgendarm nähtiin kävelevän kohti asemaanne.
Emme nähneet häntä asemalla.
Kukaan asemallanne ei nähnyt häntä elossa.
Mutta sinä tiesit,
että hänen ruumiinsa oli Willemin satama-altaassa.
Olin juovuksissa.
Silti osuitte täysin oikeaan. Miten se on mahdollista?
Kuulin sen jostain. - Kuulitte sen. Hyvä. Keneltä?
Häneltäkö?
Haluaisitteko kertoa minulle jotain nyt?
Ettekö?
Tulkaa.
Kuka näki Feldgendarmin? Sinä vai hän?
Sinä vai hän?
Vai kumpikin teistä?
Karhukaksikko leipää piteli
Sitä voiteli
Seisoin vain siinä ja katselin
Jean ei tehnyt mitään.
Hienoa nähdä, että suojelette toisianne. Usko pois, sillä on arvoa.
En suojele häntä, uskon häneen. - On samantekevää, tekikö Jean sen vai ei.
Halusimme kuitenkin hänestä eroon. Tämä oli vain hyvä tekosyy.
Mutta haluatteko tietää, miksi olette yhä täällä?
Jotkut poliisit ovat liittyneet vastarintaliikkeeseen.
Valkoiseen prikaatiin.
Pidättekö sattumoisin heihin yhteyttä?
En valehtele.
En ole täysin vakuuttunut, mutta voin vielä leikkiä mukana.
Ystävänne...
Yvette.
Vai mitä?
Hän on todellakin -
hyvin kaunis nainen.
Hurmaava tanssilattialla.
Hän on kuulemma kolleganne Metdepenningenin sisko.
Tietääköhän veli mitään Feldgendarmimme kohtalosta?
Pidän sinusta.
Ehkä.
Ja yritän auttaa sinua.
Sinulla on hieno perhe.
Ja ihana tyttöystävä.
Jos haluat yhteisen tulevaisuuden hänen kanssaan,
sinun on aika valita puolesi.
Jean on pidätetty.
Tiedän vain, että hän kerjäsi ongelmia.
Gust on oikeassa.
Jos vastustaa vallanpitäjiä, ei sovi poliisiksi.
Tarkoitat, että hänen olisi pitänyt alistua.
Oli miten oli...
Jos joku täällä voi vapauttaa Jeanin epäilyistä,
tai toisin päin,
niin nyt on aika puhua.
Käy istumaan, poika. Tuonne noin. Tuolle tuolille.
Siinä hän on.
Tuhlaajapoika.
Tiedäthän sen Raamatun kertomuksen?
Herra Versch... - Mennäänkö suoraan asiaan?
Meidän puolemme -
on voittamassa.
Minun aikani on voittamassa.
Ja mitä sinä teet? Petät itsesi.
Ja minut.
Tiedätkö miltä se tuntuu? Olisit voinut olla oma poikani.
Ymmärrätkö? Et.
Et ymmärrä.
Annan sinulle vielä yhden mahdollisuuden.
Otollinen mahdollisuus kaltaisellesi opportunistille.
Tämä on viimeinen mahdollisuutesi parantaa tapasi.
Tapa nuo rotat.
Tapa tuo rotta vuokseni. Tapa tuo juutalaisnainen,
tuo löyhkäävä saastainen rotta, vuokseni. Tapat heidät minun vuokseni!
Tanssikaa.
Pehmeä lasku.
Me kiipeämme vielä vuorille.
Tämä henkilö otettiin talteen Brysselin junasta.
Hänellä oli belgialainen henkilökortti, varsin hyvä väärennös,
mutta hän oli ympärileikattu.
Juutalainen.
Hänen oikea nimensä oli Lizke.
Tätä tietä.
Sattumoisin olimme juuri pidättäneet väärentäjän.
Häneltä kesti alle minuutti pettää henkilö, joka oli tilannut väärennöksen.
Satutko tuntemaan henkilön -
nimeltä Valentino?
Tai jota kutsutaan Valentinoksi? Etkö?
Entä Bianca?
Et häntäkään.
Angelo?
Angelo.
Vie minut pois täältä.
Angelo?
Kuule... Vie minut pois täältä, poika.
Hän hourailee. - Älä enää loukkaa minua.
Sinä olet Angelo.
Teurastajan poika on Valentino.
Ja Biancan olen nähnyt tanssivan, vai mitä?
Mitä haluat minulta? - Anna kun selitän.
Varmistan, että sinä, rakkaasi ja perheesi selviätte tästä.
Mutta siitä hyvästä autat minua. Ymmärrätkö? Miltä kuulostaa?
Luulitko todella, että olin kiinnostunut tädistäsi?
Luuletko, etten tiennyt, että juutalaiset piileskelivät viinikellarissa?
Ennustin, että kaikki tämä liittyi yhteen.
Haluat pelastaa oman ja perheesi hengen.
Se tekee sinusta oikean miehen.
Joka tietää, mitä uhrauksien tekeminen merkitsee.
Joka tietää, mitä toisen suojelu vaatii, että se on likaista hommaa.
Ja kun sen ymmärtää,
voi eräänä päivänä katsoa peiliin ja nähdä oikean miehen.
Sinun pitää valita.
No niin...
Mikä on valintasi?
Olet yhä elossa.
Lizke on kuollut.
Myriam on kuollut.
Luultavasti se tyttökin.
Heillä on Professori.
Saksalaiset tietävät kaiken.
He hakkasivat tiedot Professorista.
Se on ohi. Loppu tuli.
Luultavasti.
Mutta voimme selvitä tästä.
Gregor haluaa, että annan teille ja koko vastarintaliikkeelle
väärää tietoa.
Lauantaina tehdään uusi ratsia.
Hän haluaa, että ilmoitamme juutalaisille väärän kadun.
Pitää selvittää, mihin he oikeasti iskevät.
Tiedän sen jo.
Tiedän oikean osoitteen.
Jos kerron sen osoitteen, kuolemme.
Anna osoite minulle.
En koskaan antaisi itselleni anteeksi.
Ymmärrätkö?
Anna osoite minulle.
Jos kuolen, niin kuolen.
Halusin, että te kaksi saisitte tehdä sen päätöksen.
Koska et pysty päättämään itse.
Koska kyse on selviytymisestä.
Puhdas omatunto on ylellisyys.
Niinkö aiot sanoa lapsellesi?
Koska minä -
en voi sanoa niin.
Mieluummin kuolen.
Anna osoite minulle.
Pelikaanstraat.
Yvette.
Pysähdy.
Anna hänen mennä.
Me selviämme tästä.
Se on Pelikaanstraat. - Minulle sanottiin Terliststraat.
Ei. He haluavat meidän luulevan niin, mutta se on Pelikaanstraat.
Joku vuoti sen Professorille. - Lähde on Wehrmachtin turvallisuuspoliisi.
Itse Gregor Schnabel.
Katso, että juutalaiset saavat tietää.
En halua tehdä tätä.
En minäkään. Entä sitten?
Muutos suunnitelmiin. Saksalaiset eivät tule mukaan.
Kaupungintalolta tuli käsky, että me suoritamme operaation.
Ja ratsia siirretään Terliststraatille.
Juutalaiset poistetaan taloista ja heitetään kuorma-autoon. Onko selvä?
Vielä yksi asia.
Ilman saksalaisia juutalaiset tuskin tekevät yhteistyötä.
Sehän nähdään.
Juuri näin, Gust. Meille ei kannata pottuilla.
Emme anna heidän pompotella meitä. Onko selvä?
Teemmekö todella tämän?
Sitten se ei lopu koskaan.
Jos emme tee tätä -
mitä sitten tapahtuu?
Tule.
Kaikki juutalaiset kuorma-autoon! Vauhtia!
- Tänne sieltä. Älkää vitkastelko.
Ulos. Kuorma-autoon.
Napataan ne rotat. - Kiirehtikää!
Älkää vastustelko.
No niin, ukko. Housut ylös. Nosta housut.
Tule tänne. Tänne näin, jumalauta.
Wils, Metdepenningen, mitä hittoa te toljotatte?
Tehkää osanne.
Helvetti.
Töihin siitä!
Mitä nyt? Mitä oikein odotat?
Wils, katso tätä. Jo on perkele.
Tästä saisi hyvän piirroksen. Tule.
Liikettä! Jos ette ryhdy hommiin, lennätte molemmat rekan alle!
Menkää kuorma-autoon! Vauhtia!
Minulle riitti!
Älä valita. - Tulen hulluksi. Irti minusta!
Nouskaa kyytiin nyt!
Ei. Kyytiin siitä!
Hyvää työtä. Yläkerrassa on lisää rottia.
Tule. Tule nyt!
Yläkertaan.
En voi tehdä tätä.
Ei näin voi tehdä.
Gaston, vie lapset kuroma-autoon. - En voi!
Vie lapset kuorma-autoon!
Ota tämä pieni. Saitko hyvän otteen?
Ei, jättäkää heidät tänne. Jättäkää heidät tänne, pyydän.
Senkin läski pelkuri!
Ota lapsi. - Kuorma-autoon!
Vauhtia!
Kaikille on tilaa. Kyytiin siitä!
Ylös!
Työntäkää ne lavan perukoille. Tilaa on yllin kyllin.
Wil, minne menet? Petturi!
Yvette?
Yvette!
Jälkeenpäin ihmiset pitivät suunsa kiinni.
Eilinen muuttui välittömästi historiaksi.
Koska pitää jatkaa eteenpäin. Niinhän sitä sanotaan.
Ei sitä muutakaan voi.
Ja se on totta.
Ei voi muutakaan.
Tekstitys: Frej Grönholm