Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫‏אומרים שההיסטוריה חשובה.
‫‏בבית הספר שיננתי תאריכים ושמות בעל פה.
‫‏כי הם אמרו שזוהי היסטוריה.
‫‏השנה של קרב כלשהו.
‫‏השנה שבה מנוול כלשהו, ‫‏שעשה דברים נתעבים בתור מנהיג, מת.
‫‏מה שתרצו.
‫‏אבל אף אחד לא יודע מהי היסטוריה באמת.
‫‏אתם מבינים אותי?
‫‏לא.
‫‏תצטרכו לראות בעצמכם.
‫‏אנשים אומרים, "ואו, שרדת מלחמה. ‫‏ועוד בתור שוטר. כבוד".
‫‏אחרים אומרים, "אתה חלאה. ‫‏היית צריך לעשות את זה או את זה.
‫‏"למה נתת לזה לקרות?"
‫‏אתם יודעים מה העניין?
‫‏אנשים תמיד שופטים.
‫‏תמיד לאחר מעשה.
‫‏אבל כשנמצאים בתוך זה,
‫‏כשלא יודעים מה יגיע מחר,
‫‏ואף אחד לא יודע, לא אתם ולא אני,
‫‏אז לא יודעים כלום.
‫‏ברוכים הבאים למשטרת אנטוורפן.
‫‏אתם המתווכים בין אנשינו לבין הגרמנים.
‫‏המדים שלכם מעוררים כבוד, ‫‏אז תשמרו עליהם נקיים. וגם על עצמכם.
‫‏תוודאו כל דבר עם המפקדים שלכם, תמיד.
‫‏ותפעלו לפי ההוראות שלהם ‫‏לפרטי פרטים, כמובן.
‫‏בסדר?
‫‏זהו, זה היה החלק הרשמי.
‫‏עכשיו לא לפרוטוקול. קלמנט, תסגור את הדלת.
‫‏רבותיי, דעו שברגע שתצאו לרחובות מחר,
‫‏ההכשרה המקיפה שלכם, שנמשכה שבועיים וחצי,
‫‏תהיה חסרת תועלת.
‫‏חסרת תועלת לחלוטין.
‫‏כי יש רק דבר אחד שעליכם לזכור.
‫‏רק דבר אחד.
‫‏"ראיתי שני דובים מורחים חמאה על לחם
‫‏"איזה דבר מופלא"
‫‏שירו יחד איתי.
‫‏"זה היה פלא"
‫‏קדימה, שירו איתי.
‫‏"פלא גדול"
‫‏קדימה, כולם.
‫‏"שהדובים האלה מרחו ככה חמאה"
‫‏כולם. דיטר.
‫‏"עמדתי שם וצפיתי בזה"
‫‏שמעתם? "עמדתי שם וצפיתי בזה"?
‫‏זה מה שעליכם לזכור.
‫‏תעמדו שם ופשוט תצפו.
‫‏כמה גדול התחת של הדודה שלך, אליס? ‫‏-לפחות בגודל הזה, הייתי אומר.
‫‏מושלם בתור מדף.
‫‏רגע, הנה זה בא. דודה אליס מתכופפת, ‫‏ובעודה עושה את זה,
‫‏היא מסתכלת לי ישר בעיניים, וממשיכה לבהות.
‫‏היא עומדת שם ככה.
‫‏אתם מבינים?
‫‏זה תחת גדול.
‫‏זאת היא?
‫‏שלושה פרנק לציור.
‫‏טירונים!
‫‏יש אנשים בכתובת הזו שמסרבים לעבוד. ‫‏צריך לעצור אותם.
‫‏קחו אותי לשם.
‫‏הם תמיד צריכים לעבוד בזוגות, לא? ‫‏-גם אני חשבתי ככה.
‫‏מה קורה עם הדיבורים?
‫‏מהר.
‫‏זאת לא נראית כמו פקודה.
‫‏אתה מצחיק.
‫‏למה אתם מחכים?
‫‏בוא. ‫‏-כל הכבוד.
‫‏- אנטוורפן, 1942 -
‫‏חיים ליצקה?
‫‏כן. ‫‏-אתה בא איתנו.
‫‏אני? למה? רבותיי, בטוח נעשתה טעות.
‫‏עכשיו.
‫‏אפשר לראות את צו המעצר? ‫‏-אני לא מראה ליהודים צווי מעצר.
‫‏אני מבין. אתם רוצים כסף. כדאי שתיכנסו.
‫‏תיכנסו.
‫‏אף אחד לא יוצא מהבית הזה.
‫‏איפה הכסף?
‫‏כאן. בוא אחריי. הוא כאן.
‫‏תנו לי לעבור. ‫‏אני רוצה להשאיר אותה אצל השכנים.
‫‏בבקשה.
‫‏ז'יאן, היא יכולה להישאר איתך, בבקשה? ‫‏-מרים.
‫‏אני אחזור ברגע שאוכל. כן? ‫‏-כמובן. בואי.
‫‏אל תפחדי. אני אחזור בקרוב.
‫‏בואי, מתוקה.
‫‏לא.
‫‏אימא. תעזוב אותי! ‫‏-תירגעי. תהיי בשקט.
‫‏אימא! ‫‏-בבקשה, תירגעי.
‫‏אין לי את כל היום, זקן.
‫‏רגע. חכה, בבקשה. בבקשה. אני יודע...
‫‏נמאס לי מהמשחקים שלך.
‫‏אתה שומע? או שאירה בכולכם עכשיו.
‫‏מובן?
‫‏אנחנו אנשים הגונים. אני יודע איפה הכסף.
‫‏כן, עכשיו אתה זוכר. ‫‏-כן.
‫‏בבקשה.
‫‏מספיק עם המשחקים! ‫‏-בבקשה.
‫‏החוצה!
‫‏- שום דבר בשביל היטלר ‫‏האוכל שלנו שייך לנו! -
‫‏שיט. הכדורים שלי. שאף אחד לא יזוז.
‫‏תעצרי!
‫‏תעצרו אותה, מטומטמים!
‫‏שיט!
‫‏חזירה מטומטמת!
‫‏טיפשה. תעזבי!
‫‏תעזוב אותי!
‫‏תעזוב אותי! אימא!
‫‏מה אתה עושה? אוהב יהודים מסריח!
‫‏אימא!
‫‏תראה מה עשית! ‫‏-בבקשה, לא.
‫‏אוהב יהודים מסריח! ‫‏-בבקשה!
‫‏תראה מה עשית.
‫‏אבא.
‫‏וילפרד?
‫‏זה לא שובך יונים.
‫‏אתה מרוויח כסף עכשיו, ‫‏אבל זה לא אומר שתוכל לעשות מה שתרצה.
‫‏מה קרה לך?
‫‏קדימה, אתה צריך לעזוב. ‫‏-לודה?
‫‏איפה היית כל הלילה?
‫‏בוא לפה, אחי. מה קרה?
‫‏הם אומרים שזה היה שוטר אס אס. ‫‏-לא, טיפש. פלדז'נדרם.
‫‏החבר'ה עם לוחות הברזל סביב הצוואר.
‫‏בכל אופן, נראה שהוא נעלם כאן. ‫‏-כאן? איך?
‫‏בשכונה הזאת. ברובע השישי. ‫‏-הוא סיים משמרת או לא היה בתפקיד?
‫‏תחשבו על זה. מהר, אנשים, תירשמו.
‫‏מטומטמים. מי ילך לרובע היהודי ‫‏בזמנו החופשי, סתם בשביל הכיף?
‫‏אולי הוא הלך אל בחורה או משהו כזה.
‫‏בוא.
‫‏זה בהחלט סיפור מקסים מאוד.
‫‏זה מוזר מאוד, לדעתי. ‫‏-כן.
‫‏אני מניח שעשית בירורים.
‫‏אין מה לברר. הייתי כאן,
‫‏ולא ראינו אף פלדז'נדרם. זה מה שאמרתי לך.
‫‏הוא אומר שאנחנו לא... ‫‏-אתה חושב שאנחנו מטומטמים גמורים?
‫‏לפלדז'נדרם שנעדר ניתנו פקודות,
‫‏והוא אמור היה לקבל ליווי משטרתי.
‫‏ותחנת המשטרה הייתה ממש בדרך שלו.
‫‏תביא את היומן. ‫‏-כן, אני אביא את...
‫‏ומה אומרים עמיתיו לעבודה?
‫‏כי הם תמיד צריכים לסייר בזוגות, לא?
‫‏או שהוא עשה משהו שאסור היה שעמיתיו יגלו?
‫‏תתרגם. ‫‏-אין צורך.
‫‏זאת הייתה בדיחה, נכון? הומור.
‫‏אין שום דבר ביומן.
‫‏הצורה שבה ז'אן הסתכל עלינו...
‫‏הוא ראה אותנו. ‫‏הוא ראה אותנו עם הפלדז'נדרם.
‫‏תירגע.
‫‏ז'אן התעקש שהוא מעולם לא היה פה. ‫‏שמעת אותו, לא?
‫‏מה אם הם יבואו לחקור אותנו?
‫‏אז נגיד בדיוק את מה שז'אן אמר.
‫‏מה אם עוד מישהו ראה אותנו? ‫‏-לא היה אף אחד, נכון?
‫‏בואו איתי. יש לי הפתעה.
‫‏השניים האלה.
‫‏יופי.
‫‏רבותיי, בבקשה. ‫‏אני זקוק לליווי תובלתי דחוף. קומוניסטים.
‫‏החוצה!
‫‏אתם רוצים לאכול משהו?
‫‏- שום דבר בשביל היטלר ‫‏האוכל שלנו שייך לנו! -
‫‏תאכלי.
‫‏חזירים קומוניסטים יאכלו כל דבר.
‫‏אני רוצה לתת לכל מי שפה עוד הזדמנות אחת.
‫‏מישהו יכול לספר לי מה קרה לפלדז'נדרם?
‫‏אף אחד?
‫‏תן לי מספר.
‫‏בין אחת לשמונה.
‫‏קדימה.
‫‏שלוש.
‫‏אחת...
‫‏שתיים...
‫‏שלוש.
‫‏הפלדז'נדרם! מי יודע משהו?
‫‏תתכופף.
‫‏אחת, שתיים, שלוש.
‫‏עבור כל חייל גרמני שייפצע, ‫‏רבים מכם ישלמו את המחיר.
‫‏אבל...
‫‏יש לכם מזל.
‫‏אתם תצאו למסע
‫‏לגן העדן הקומוניסטי.
‫‏לכל הרוחות.
‫‏כן?
‫‏סליחה על ההפרעה, מר ורסכאפל. זה יוזף.
‫‏אפשר לשאול אותך משהו? זה דחוף. ‫‏-בוודאי.
‫‏לעולם לא הייתי מפריע לך בשעה כזאת. ‫‏אני מתנצל פעם נוספת.
‫‏אבל אמרת שאם תהיה בעיה... ‫‏-כמובן.
‫‏תמיד חשבתי שתהפוך לאמן דגול.
‫‏אתה עדיין מאייר, וילפרד?
‫‏גם אני מצייר. תראה, דיוקנאות עצמיים. ‫‏אך בוודאי כבר התעלית על כולנו.
‫‏אני בטוח בכך. ‫‏עם כישרון כמו שלך, אתה תתעלה על כולם.
‫‏הבאתי לך משהו. דג מלוח. זה העניין...
‫‏והיהודים ברחו? ‫‏-כן. זה המקום. זה קרה פה.
‫‏באמת היית לבד?
‫‏כן, רק אני. זה היה היום הראשון שלי. ‫‏אני לא מכיר כאן אף אחד.
‫‏זו הייתה תאונה. אתה בטוח במאה אחוז, נכון?
‫‏אני נשבע. הוא החליק בבוץ.
‫‏טוב, בוא נראה.
‫‏פתח הביוב היה המקום היחיד שהצלחנו... ‫‏שהצלחתי לחשוב עליו מהר. אתה מבין?
‫‏שגיאה, אני מניח?
‫‏ויל.
‫‏הוא נעלם.
‫‏הוא היה פה, אני נשבע.
‫‏הגרמנים כבר מצאו את הגופה. אוי, ויל.
‫‏בואו לכאן, שניכם.
‫‏תקשיבו טוב. אם זה יתגלה,
‫‏אתם תהיו עם הגב אל הקיר.
‫‏חוץ מזה, מה שעשיתם, סיפרתם לי הכול,
‫‏וזה הופך אותי לשותף לדבר עבירה.
‫‏אתם מבינים?
‫‏בכל זאת, אעשה כל שביכולתי ‫‏כדי לפתור את זה עם ידידי גרגור, אבל...
‫‏מן הסתם, ארצה משהו בתמורה.
‫‏אין לנו הרבה כסף. ‫‏-מי דיבר על כסף?
‫‏בנך הוא צייר מוכשר מאוד. זה יכול להועיל.
‫‏חוץ מזה, הוא שוטר.
‫‏זה יכול להועיל אפילו יותר. ‫‏לי, ולידידי גרגור.
‫‏יש בינינו הבנה?
‫‏כן. ‫‏-מוסכם.
‫‏כן, אדוני. ‫‏-כן, יש בינינו הבנה.
‫‏הגופה נעלמה.
‫‏חזרת לשם?
‫‏הגופה לא הייתה שם.
‫‏לא סיפרת לאף אחד, נכון?
‫‏ואתה?
‫‏לא.
‫‏והיהודים? הם תפסו אותם?
‫‏הם עדיין במנוסה, ככל הנראה.
‫‏מי אמר?
‫‏איפה שמעת את זה?
‫‏תמשיך לחשוב.
‫‏זה פלדז'נדרם שמת.
‫‏כולם מחפשים אותו.
‫‏חיינו תלויים בכך.
‫‏ויל הציל אותי. ‫‏-כמה זמן אתה מכיר אותו?
‫‏כמה זמן האימונים לוקחים? ‫‏אני רוצה לדעת מי זה ויל.
‫‏היכן הוא גר, מיהם הוריו.
‫‏ואני רוצה שהוא ידע שהוא תחת מעקב.
‫‏תודה על ההזמנה.
‫‏וברכות על הפרסים. ‫‏-הם לא שלי. הם של החיות.
‫‏תן לי את המעיל שלך.
‫‏תיכנס.
‫‏גברתי. ‫‏-מריה.
‫‏אני מקווה שאתה רעב.
‫‏שלום.
‫‏איווט, זה וילפרד. מכנים אותו וילס.
‫‏הוא חבר של לודה.
‫‏רוב האנשים קוראים לי ויל.
‫‏דמיינתי אותך בצורה שונה לגמרי.
‫‏וילס.
‫‏מהמספרה ברוטרדמסטראט?
‫‏לא, אין בינינו קשר. אבא שלי עובד בעירייה.
‫‏בעירייה?
‫‏אתם דוברים גרמנית בבית?
‫‏כמה מילים. כמו כולם, אני מניח. ‫‏"אאוסוייס", "ביטה", "קרטופלן"...
‫‏לא משנה. שב. או שחרבנת במכנסיים?
‫‏אבא.
‫‏אבא?
‫‏זה מספיק.
‫‏יש לכם רדיו בבית?
‫‏לאילו תחנות אתם מאזינים? ‫‏-הוא תמיד חוקר אנשים.
‫‏אני סקרן לגבי כולם, ילד. ‫‏אני שואל את כל הלקוחות שלי שאלות זהות.
‫‏קדימה, לאילו תחנות אתם מאזינים בבית?
‫‏אין הרבה דברים מעניינים ברדיו.
‫‏תוכל להמליץ על משהו?
‫‏הסיבה היחידה שאתה פה ‫‏היא כי אנחנו לא בוטחים בך.
‫‏חיינו נמצאים בידיים שלך.
‫‏ואנחנו לא בוטחים בך.
‫‏אז אבא שלך עובד בעירייה. ‫‏-כן.
‫‏זה לא ממש פועל לטובתנו.
‫‏למי סיפרת שהרגת את הפלדז'נדרם?
‫‏לא סיפרתי לאיש.
‫‏איך נוכל להיות בטוחים בכך?
‫‏איך אדע שניתן לבטוח בכם?
‫‏כולנו באותה סירה.
‫‏לא הייתה לנו ברירה.
‫‏לודה...
‫‏אם תבגוד בו, אני אשסף את גרונך.
‫‏הנה, וילפרד. תראה את המקום הזה.
‫‏קיבלתי את הבית הזה ‫‏בחסות יהודי שנאלץ לעזוב בחופזה.
‫‏אבל אני מטפל בו כטובה לאיש הזה.
‫‏ואם הוא יחזור?
‫‏אל תדאג לגבי זה. ‫‏ידידי גרגור אומר שהוא לא יחזור בקרוב.
‫‏אבל תראה את זה, וילפרד. ‫‏בחלל הזה, נוכל לצייר כמה שנרצה.
‫‏אל תדאג. היהודי לא יחזור. ‫‏יש אנשים שיודעים יותר מאחרים.
‫‏אתה מבין? ‫‏-אני חושב שכן.
‫‏אני צריך להראות לך משהו. ‫‏אתה יודע מה חשוב בימינו?
‫‏ידע. ידע ואידיאלים.
‫‏לדוגמה, אני אידיאליסט.
‫‏כבר ארבע שנים לפני המלחמה, ‫‏בדקתי מה קורה בנמל
‫‏ודיווחתי על זה לידידי גרגור. וזה ידע.
‫‏נתתי לו מידע, ‫‏וקיבלתי 1,000 פרנק בחודש, במשך ארבע שנים.
‫‏הם היו מעורבים כבר אז? ‫‏-כולם ישנו.
‫‏שים לב, ‫‏אני רואה גם בך אידיאליסט, ידידי היקר.
‫‏אידיאליסט, בי? ‫‏-כן, הם הטובים ביותר.
‫‏אידיאליסטים שלא יודעים שהם אידיאליסטים.
‫‏ואיתך, קיימת גם העובדה שאתה אמן.
‫‏אתה חייב לצייר. אמנות, ידידי, היא מאבק.
‫‏אתה מבין?
‫‏הרשינו ליהודים לנוון ‫‏את האמנות שלנו יותר מדי זמן.
‫‏וכאשר תהפוך לאמן מהולל ‫‏במדינה חופשייה מיהודים,
‫‏אני אוכל לגלות אותך.
‫‏בוא.
‫‏הם ערמומיים, פחדנים ואכזריים, ‫‏ובדרך כלל מגיעים בהמוניהם.
‫‏הם מייצגים את היבט ההרס ‫‏הערמומי והחתרני בקרב בעלי החיים.
‫‏הם אינם שונים מהיהודים שבין בני האדם.
‫‏פאות וזקנים, כובע וקאפטן, ‫‏מאפיינים את יהודי המזרח בעיני כולם.
‫‏אם הוא מוריד אותם, רק אנשים ‫‏בעלי עיניים חדות מזהים את מוצאו הגזעי.
‫‏מוצאו באסיה.
‫‏משם, הוא נודד בהמון ‫‏דרך רוסיה וארצות הבלקן לאירופה.
‫‏זיג הייל! זיג הייל!
‫‏בני ישראל הם רעל, ידידיי.
‫‏כמה זמן? כמה עוד נצטרך ‫‏להמשיך לבלוע את הרעל הזה?
‫‏האם אנחנו אומה שבולעת ונכנעת?
‫‏או שאנחנו אומה של אריות?
‫‏של אריות!
‫‏אומה המתכחשת לאופי הלאומי של עצמה ‫‏אינה ראויה להיות נפרדת ועצמאית.
‫‏ארי שעומד שם ומסתכל
‫‏בזמן שדמו ואדמתו מחוללים,
‫‏אינו ראוי להיות ארי.
‫‏לכן אני אומר: יהודים החוצה!
‫‏יהודים החוצה! יהודים החוצה!
‫‏לבית הכנסת!
‫‏לזרוק אותם! לזרוק אותם!
‫‏קבוצה גדולה נמצאת בדרכה לבית הכנסת. ‫‏זה יסתיים בטרגדיה.
‫‏כולם, בואו איתי!
‫‏עכשיו אתם לא קשוחים כל כך, נכון?
‫‏את מעדיפה שאכניס משהו פנימה?
‫‏תפסיקו, הם פה! תפסיקו! הם מגיעים!
‫‏ו...? אתם צופים בכדורגל?
‫‏לכל הרוחות!
‫‏יש פרס בסוף?
‫‏אל תגידו שלא ראיתם כלום, לעזאזל! ‫‏כולם, לכו הביתה!
‫‏כולם, לכו הביתה, לעזאזל! פחדנים!
‫‏וילפרד. ידידי היקר.
‫‏לאן נעלמת? פספסת את החלק הכי טוב, לעזאזל.
‫‏זה היה נפלא.
‫‏נפלא, ידידי.
‫‏זה היה נפלא! היית צריך להיות שם!
‫‏כן, זה נעשה! אימא, זה נעשה!
‫‏מה קורה? רכשת לעצמך חברים חדשים?
‫‏לא כאן.
‫‏אני צריך להראות לך משהו.
‫‏לודה, תירגע! זה לא מה שאתה חושב.
‫‏תירגע. ‫‏-משתף פעולה!
‫‏אתה תירגע? ‫‏-משתף פעולה.
‫‏אני צריך להראות לך משהו. בוא.
‫‏הבאת את החבר שלך.
‫‏תודה על כל מה שעשית בשבילנו.
‫‏הסתרתי אותם בארון החשמל ‫‏ואז הבאתי אותם לפה.
‫‏מה שלומה? ‫‏-היא עדיין לא אמרה מילה.
‫‏הבאת ביצים? ‫‏-לא, לא הבאתי אוכל איתי.
‫‏הנה. תבקשי מהם לזרוק את זה.
‫‏תודה.
‫‏עכשיו אני רוצה לדעת מה קרה לגופה.
‫‏אנחנו זרקנו אותו למזח וילם.
‫‏אנחנו?
‫‏עם איווט?
‫‏חברים.
‫‏הבריגדה הלבנה?
‫‏חברים,
‫‏כולנו מפחדים.
‫‏אף אחד לא צריך להתבייש בכך.
‫‏אנחנו עושים דברים חשובים.
‫‏למרות שיש סיכוי שאיש מאיתנו לא ייזכר.
‫‏בכל אופן, זו לא הסיבה שאנחנו עושים את זה.
‫‏ההקרבות שלנו...
‫‏הכרחיות. וכך גם הפחדים שלנו. זהו.
‫‏בינתיים, אנשים נלקחים.
‫‏ומה אנחנו עושים?
‫‏אנחנו חותכים גדרות.
‫‏אנחנו מציירים סיסמאות על הקירות.
‫‏למעשה, אנחנו חבורת ילדים ‫‏שמציקים מעט לגרמנים
‫‏במקום להילחם בהם באמת.
‫‏אנחנו יודעים שיהיו פשיטות.
‫‏אנחנו יודעים את זה.
‫‏אנחנו לא יודעים מתי, ‫‏אנחנו לא יודעים מי יהיה מעורב,
‫‏ואנחנו בהחלט לא יודעים איפה. ‫‏למעשה, אנחנו לא יודעים כלום.
‫‏אך אני שואל אתכם...
‫‏האם אנחנו מתכוונים להשפיע?
‫‏האם נציל חיים?
‫‏אנחנו שמחים לראות אותך.
‫‏תיכנס.
‫‏באתי לקחת בשר.
‫‏אולי טעיתי לגביך.
‫‏כן?
‫‏מי אתה, ויל?
‫‏בכל מקרה, אני שמח שאני לא התרנגולת.
‫‏תגיד לי, תרנגולת, אתה יודע לרקוד?
‫‏אתה יודע לרקוד?
‫‏וילס.
‫‏קח. זה לא חזיר.
‫‏וביצה קשה.
‫‏פרד אסטר.
‫‏תיזהר, עם איווט.
‫‏אני עושה רושם רע עד כדי כך?
‫‏אני לא מדברת עליך, אני מדברת עליה.
‫‏תיזהר.
‫‏היא תפגע בך.
‫‏תודה.
‫‏"שנים של ילדות, שנים מתוקות של ילדות
‫‏"לנצח תישארו בזיכרוני
‫‏"בכל פעם שאני חושב על השנים האלה
‫‏"אני מקבל צביטה בלב ומרגיש עצב
‫‏"כמה מהר הזדקנתי
‫‏"בראשי עדיין עומד הבית הקטן
‫‏"היכן שנולדתי, היכן שגדלתי
‫‏"שם אני רואה את העריסה שלי
‫‏"היא עדיין עומדת במקומה
‫‏"כל זה נמוג כמו חלום"
‫‏באתי בשביל המטאטאים. ‫‏-אילו?
‫‏האדומים. ‫‏-הם למעלה.
‫‏הם עודכנו.
‫‏זה האיש שסיפרת לי עליו, ביאנקה?
‫‏אני צריך לבחור שם קוד. אני ולנטינו.
‫‏אנג'לו.
‫‏אנג'לו זה שם טוב עבורך.
‫‏ברוך הבא, אנג'לו.
‫‏שמעתי שאתה מסתדר טוב מאוד ‫‏עם משתפי הפעולה בבית הקפה.
‫‏טוב...
‫‏זה טוב. אין בזה שום דבר רע.
‫‏אם תשמע משהו לגבי פשיטות, לדוגמה, ‫‏תרגיש חופשי לבוא אלינו.
‫‏תיזהר, מסוכן להתעסק עם האנשים האלה.
‫‏אבל קדימה, תתקרב אליהם.
‫‏איפה הייתי? נכון, אז אמרתי ליהודי:
‫‏"זה הזמן שלי. ושלך נגמר. אתה מבין?"
‫‏תחזיר את זה למכנסיים שלך, מר ורסכאפל. ‫‏שלוש כוסות ג'ין?
‫‏כן. ‫‏-בירה בשבילי. אני לא יודע לשתות.
‫‏בירה בשביל האמן. ומשהו גם בשביל סוס.
‫‏שלום, מר ורסכאפל. ‫‏-סוס, המשורר. מישהו נוסף שגיליתי.
‫‏סוס, מבחינתי, הוא פול ואן אוסטיין החדש.
‫‏אני לא מגזים.
‫‏שב איתנו. ‫‏-תשכחו מזה.
‫‏שב שם, עלוקה. הוא משורר שלא מזיז את התחת.
‫‏וילפרד, זו ג'ני. ‫‏-נעים מאוד.
‫‏גם לי. ‫‏-הבוסית.
‫‏אני הלהבה בסיגר שלו.
‫‏בחייך, ג'ני. ‫‏-זה לא שקר, נכון, פליקס?
‫‏פליקס יארגן חנות סיגרים בשבילי.
‫‏זה מה שהוא אמר. יום אחד, כשאהיה זקנה.
‫‏סבלנות, יקירתי. החנות תיפתח. ‫‏-בפשיטה הבאה. הבטחת.
‫‏היא יקרה. אישה עולה הון תועפות.
‫‏בוא לפה, תן לי להסתכל עליך.
‫‏עומר? ‫‏-כן?
‫‏אני מאמין שאתה מכיר את וילפרד. ‫‏-הצייר.
‫‏וילפרד, זה עומר ורשורן. נוטריון.
‫‏למה שלא נבקש מווילפרד לצייר דיוקן שלך?
‫‏אתה מצייר גם דיוקנאות? ‫‏-כן. אבל הם הכי קשים לציור.
‫‏ג'ין בשבילי. ‫‏-וילפרד...
‫‏אירמה, שוט כפול של ג'ין עבור מר וינגרהוטס.
‫‏הצטרף אלינו, אדוארד.
‫‏מה הבוגד הזה עושה פה? מי הביא אותו לפה?
‫‏זה משנה? ‫‏-מה הילד עשה?
‫‏תקשיב, הוא אחד מאיתנו. ‫‏הילד הוא אחד מאיתנו. מה לעזאזל?
‫‏תודה, אירמה.
‫‏במהלך הצעידה לבית הכנסת, ‫‏הבוגד הזה הזהיר אותם.
‫‏הוא רץ לתחנה הכי מהר שיכול היה כדי להלשין.
‫‏חששתי שיקרו תאונות. ‫‏חשבתי שעליי לדווח על זה.
‫‏בחייך, אדוארד. ‫‏הילד רק עשה את מה שחשב לחובתו.
‫‏חובתו, בתחת שלי! אתה מגן עליו?
‫‏כמה זמן הוא עובד במשטרה? ‫‏הוא עדיין לא יודע כלום.
‫‏לא?
‫‏ומה איתך, ורסכאפל?
‫‏אולי שלחת אותו לתחנה כדי לחבל בנו.
‫‏בחייך, אדוארד. ‫‏-תירגע קצת.
‫‏תשמור על הפה שלך.
‫‏נראה מה גרגור יגיד.
‫‏ידידי גרגור יצחק לך בפנים. זה בטוח.
‫‏תירגע. ‫‏-זה בטוח!
‫‏חבר'ה. ‫‏-בטוח!
‫‏פליקס, תירגע. תיזהר במה שתספר לגרגור.
‫‏גרגור מוזר, פליקס.
‫‏אף אחד לא שלח אותי לתחנה, ‫‏ובטח לא מר ורסכאפל.
‫‏אני מודה, הייתי צריך להכין ‫‏את וילפרד טוב יותר למה שיכול לקרות.
‫‏זה נכון. יש לו נשמה פיוטית, הוא לא מבין.
‫‏עם האיורים המסריחים שלו. "נשמה פיוטית."
‫‏אם מישהו יודע מה מסריח, ‫‏זה אתה, מר "אצבע מסריחה".
‫‏אני לא מאמינה ‫‏שממשיכים לקרוא לו "האצבע" עם אף כזה.
‫‏זה אומר הרבה. ‫‏או שנספר מי אתה באמת? אתה עושה צחוק?
‫‏קדימה! כולם לשתות!
‫‏לחיי תמימותם של הצעירים! ‫‏מי ייתן שהם יעשו הרבה דברים מטופשים.
‫‏תעשו הרבה דברים מטופשים! ‫‏-לחיים!
‫‏קדימה, בואו נלך לירות. ‫‏-תכסו את האוזניים.
‫‏אל תעשו את זה.
‫‏לכל הרוחות! תעשו את זה בחוץ, מטומטמים!
‫‏כדאי שאלך. ‫‏-שוויצר.
‫‏תמזגו לי עוד אחת.
‫‏זה ספר כתובות. הוא הוסתר באגרטל.
‫‏גרגור שנאבל. מזכיר ראשי, ‫‏משטרה צבאית חשאית.
‫‏שני מספרי טלפון.
‫‏"ידידי גרגור." אלה אנשי הקשר הגרמנים שלו?
‫‏כן, אבל יש גם כמה שמות מקומיים. ‫‏-משתפי פעולה?
‫‏כן, רבים שידועים לנו, ‫‏אבל גם כמה שמות מפתיעים.
‫‏מסתבר שההתחנפות שלך למזוקן ‫‏לא הייתה רעיון רע.
‫‏תראי. שטרי חוב לשבעה בתים ברובע היהודי.
‫‏יותר משבעה בתים.
‫‏כולם כמעט בחינם. ‫‏וכולם מנוטריון בשם עומר ורשורן.
‫‏יש עוד.
‫‏חנות סיגרים.
‫‏המזוקן הבטיח לג'ני חנות סיגרים.
‫‏רייפסטראט. ‫‏-זה נמצא בין שטרי החוב?
‫‏תסתכל טוב. ‫‏-לא.
‫‏היא עוד לא קיבלה את החנות שלה.
‫‏הוא אמר אחרי הפשיטה הבאה.
‫‏אנחנו חייבים להמשיך לחפש.
‫‏חכה.
‫‏שוב השארת את האור דולק?
‫‏אתה משוגע. אתה תמיד עושה את זה.
‫‏אני אשים תקליט.
‫‏קדימה, ויל, קדימה! מעל השלולית!
‫‏לא, בבקשה אל תפסיקי. בבקשה.
‫‏קדימה, ויל. בוא נלך, ילד.
‫‏הסגן שלנו. מזל טוב. ‫‏אני שמח מאוד בשבילך, אצבע.
‫‏כולם הבינו את הפקודות?
‫‏תסגרו את הרחובות, ‫‏שאף אחד לא ייכנס או יצא, זהו.
‫‏ואל תפריעו למה שהם עושים.
‫‏זה ברור שהיהודים הוזהרו.
‫‏לעזאזל.
‫‏וזמן רב מראש.
‫‏זה אומר שיש בינינו בוגד.
‫‏היחידה שלי קיבלה את הפקודות רק לפני שעה.
‫‏חוץ מזה,
‫‏לאיש לא נאמרה מילה לגבי התוכנית.
‫‏שלושת היחידים שידעו ‫‏הם אני, פליקס ורסכאפל ואתה.
‫‏אני אמצא את הבוגד ואביא אותו אליך.
‫‏אני מקווה, למענך.
‫‏אל תאכזב אותי שוב.
‫‏אנחנו יוצאים.
‫‏בוא לפה, בן סנדקות שלי.
‫‏אתם ביחד? תכיר בינינו.
‫‏זאת איווט, וזאת דודה אמה. ‫‏-שלום.
‫‏את מהממת.
‫‏בואו, אני אכיר לכם מישהו. אתם לא צמאים?
‫‏קדימה, בואו אחריי.
‫‏ויל, קדימה, בוא נשתה משהו.
‫‏מותק.
‫‏זה האחיין שלי וילפרד, וזאת איווט.
‫‏לעונג הוא לי. אנא תעשי לי טובה ‫‏ולכי לשבת על הספה.
‫‏אנחנו מכירים.
‫‏השיער שלך מהמם. ‫‏תספרי לדודה אמה מה הסוד שלך.
‫‏זה באמת צירוף מקרים מדהים, לא?
‫‏אתה רוצה משהו? שמפניה? שנאפס? לא?
‫‏מה קרה? אתה נראה מעט מתוח.
‫‏תסלח לי, אני לא רוצה להביך אותך.
‫‏הייתי ונותרתי הכובש שלך, ואני מתנצל על כך,
‫‏אבל אני לא האויב שלך.
‫‏וזו לא הייתה כוונתי,
‫‏אבל דודתך הנפלאה אמה ואני ‫‏התאהבנו עד מעל הראש.
‫‏האישה הזאת פשוט מטריפה אותי.
‫‏בכל אופן, אם תיתקל בקשיים...
‫‏נציג של משטרת אנטוורפן.
‫‏בלי שנאפס בשבילי.
‫‏טוב...
‫‏אחת, שתיים, שלוש... לחיים!
‫‏שוטרי אנטוורפן הם ספורטאים אמיתיים.
‫‏ויל, שנלך לרקוד?
‫‏אתה בין חברים. ‫‏וכאשר אתה אחד מאיתנו, אתה שותה.
‫‏אחרת, אתה לא אחד מאיתנו. ‫‏סליחה, ייתכן שזה נשמע מעט גס רוח,
‫‏אבל זה פשוט עד כדי כך בין חיילים.
‫‏מי ששותה, הוא חבר.
‫‏מי שלא שותה, הוא חולדה. ואני שונא חולדות!
‫‏בבקשה, תשתה משהו. אתה מתוח כל כך.
‫‏חולדה!
‫‏רגע...
‫‏גרגור, אל תעשה את זה לילד. אתה שובב כל כך.
‫‏מלאכית, הוא לא ילד.
‫‏זה גבר אמיתי.
‫‏בסדר גמור. ‫‏-ועכשיו אנחנו סוף סוף מתחילים.
‫‏אחת, שתיים, שלוש... לחיים!
‫‏אחת, שתיים, שלוש...
‫‏לחיים!
‫‏תפסיק.
‫‏ויל?
‫‏מה המצב בעבודה? הכול בסדר?
‫‏דודה שלך סיפרה לי סיפור מטורף ‫‏על היום הראשון שלך בתחנת המשטרה.
‫‏חזרת הביתה באמצע הלילה ‫‏עם מדים מכוסים בבוץ,
‫‏וגם של עמיתך לעבודה, אני מניח.
‫‏כפי שאמרתי לדודה שלך, ‫‏הסיפור האמיתי מאחורי זה,
‫‏אותו אני רוצה לשמוע.
‫‏אני בטוח שהוא משעשע מאוד.
‫‏אפילו מצחיק.
‫‏אני צריך להשתין.
‫‏ויל...
‫‏ויל!
‫‏תראו את הפנים שלו.
‫‏תראו מי פה.
‫‏לך תזדיין. ‫‏-עושה פיפי עם הבולבול הקטן שלך.
‫‏אתה מעצבן אותי, ‫‏אני לא אבקש שוב. לך תזדיין.
‫‏"לך תזדיין." יש לך חתיכת פה.
‫‏יש לך פה גדול, חבר,
‫‏אבל במציאות, אתה בובה שוורסכאפל משחק בה.
‫‏ויל! תפסיק, ויל!
‫‏ויל!
‫‏נו? אתה גאה במה שעשית? ‫‏יש לך משאלת מוות או משהו?
‫‏תסביר את עצמך. ‫‏-אמה אמרה שהתגרית באנשי אס אס.
‫‏אתה לא זוכר? תן לי להזכיר לך.
‫‏היית שיכור ואשפזת מישהו בבית החולים!
‫‏חבר של מר ורסכאפל!
‫‏אל תדבר איתי על ורסכאפל.
‫‏אתה לא יודע כמה אנחנו חייבים לו?
‫‏אני רק יודע שאתה מתחנף אליו, ‫‏ועכשיו הוא מצפה שגם אני אתחנף.
‫‏חתיכת כלב כפוי טובה. ‫‏-קדימה, גבר!
‫‏תכבד את אבא שלך!
‫‏אמה אמרה לנו שזה היה מגעיל ושדיברת שטויות!
‫‏אחת, שתיים, שלוש, דג מלוח!
‫‏- קצביית פראנס מטדפנינגן -
‫‏אתה לא זוכר מה אמרת.
‫‏נכון?
‫‏אתה,
‫‏מול כל הגרמנים...
‫‏צעקת שתזרוק את סוס למזח וילם
‫‏ושעדיין יש מקום ליד הקצין המת ההוא.
‫‏אם הם ירימו את המזח, אנחנו אבודים.
‫‏כולנו.
‫‏יכול להיות שהם לא הבינו את המלמולים שלך.
‫‏אך ייתכן שהם יחברו את הנקודות. ‫‏-ז'אן יכול לחבר את הנקודות.
‫‏הוא ראה אותנו עם הפלדז'נדרם ההוא.
‫‏הם עלו עלינו.
‫‏אנחנו חייבים להסתתר. ‫‏-נמאס לי. זה לא יוביל אותנו לשום מקום.
‫‏לודה, תלבש את המדים ולך לעבודה. קדימה.
‫‏גם אתה.
‫‏קדימה, מוריס, תתעשת.
‫‏אמרתי לך להתעשת. קדימה.
‫‏לא היית שם בשבילי.
‫‏בוא איתי.
‫‏הנה הוא, איש השעה.
‫‏חיית הפרא. השתיין הכי גדול באנטוורפן.
‫‏ישנת טוב? הנגאובר?
‫‏אל תעמוד שם סתם, בוא. תעלה.
‫‏עד כמה אתה מכיר את ההיסטוריה המקומית שלך?
‫‏ידעת שמזח וילם הוזמן ב־1803 ‫‏על ידי נפוליאן בכבודו ובעצמו,
‫‏אך התחיל לפעול רק עשר שנים לאחר מכן? ‫‏ידעת את זה?
‫‏וידעת שהוא לא עמוק כמו שאנשים חושבים?
‫‏רק שישה מטר. בלי זרמים.
‫‏למה אני מספר לך את זה? ‫‏אני רוצה להראות לך משהו.
‫‏מצאנו את זה בז'קט של קצין מת.
‫‏הפקודות שלו.
‫‏כפי שאתה רואה, הוא היה בדרכו ‫‏לעצור כמה אנשים שסירבו לעבוד.
‫‏ואתה מכיר את החוקים. ‫‏הוא צריך לבקש ליווי משטרתי בשביל זה. בוא.
‫‏מתחנת המשטרה שלך. ידוע לך משהו לגבי זה?
‫‏למה עצרת? בוא איתי.
‫‏ויש משהו נוסף שאני רוצה להראות לך, ‫‏אם יורשה לי.
‫‏אתה יודע כמה זה מאכזב אותי שגופתו נמצאה?
‫‏תיק הרצח היה סגור. הכפרה נעשתה.
‫‏הקומוניסטים נענשו.
‫‏אבל כעת עליי להתחיל את החקירה מהתחלה.
‫‏בכל אופן, זה התפקיד שלי בסיפור.
‫‏אני עדיין לא יודע מה תפקידך בו.
‫‏אולי אתה יודע?
‫‏בוא.
‫‏החלבן שלנו.
‫‏שב.
‫‏עמיתך ממשיך להכחיש
‫‏שהפלדז'נדרם שנרצח הופיע בתחנה שלכם.
‫‏אתה מאמין לו?
‫‏אנחנו לא.
‫‏הפלדז'נדרם נראה בדרכו לתחנה שלכם.
‫‏לא על ידינו. לא התחנה שלנו.
‫‏בתחנה שלכם, איש לא ראה אותו בחיים.
‫‏אבל ידעת
‫‏שהגופה שלו הייתה במזח וילם.
‫‏הייתי שיכור.
‫‏ובכל זאת, המידע שלך היה מדויק. למה?
‫‏שמעתי את זה איפשהו. ‫‏-שמעת? יופי. ממי?
‫‏ממנו?
‫‏יש משהו שאתה רוצה לספר לי עכשיו?
‫‏לא?
‫‏בוא איתי.
‫‏מי ראה את הפלדז'נדרם? אתה או הוא?
‫‏אתה או הוא?
‫‏או שניכם?
‫‏"ראיתי שני דובים...
‫‏"מרחו ככה חמאה"
‫‏"עמדתי שם וצפיתי בזה"
‫‏ז'אן לא עשה כלום.
‫‏טוב לראות שאתם מגנים זה על זה. ‫‏תאמין לי, יש לזה ערך.
‫‏אני לא מגן עליו, אני מאמין לו. ‫‏-זה לא משנה אם זה היה ז'אן.
‫‏רצינו להיפטר ממנו בכל מקרה ‫‏וזה היה תירוץ מבורך.
‫‏אבל אתה רוצה שאגיד לך למה אתה עדיין פה?
‫‏שמנו לב שכמה שוטרים הצטרפו להתנגדות.
‫‏אנשי הבריגדה הלבנה.
‫‏האם אתה במקרה בקשר עם מי מהאנשים האלה?
‫‏אני אומר את האמת.
‫‏אני לא משוכנע לחלוטין. ‫‏אבל אני מוכן להמשיך להעמיד פנים.
‫‏החברה שלך...
‫‏איווט.
‫‏נכון?
‫‏היא באמת...
‫‏אישה יפה מאוד.
‫‏פצצה על רחבת הריקודים.
‫‏שמעתי שהיא אחותו ‫‏של עמיתך לעבודה מטדפנינגן.
‫‏האם הוא, במקרה, ‫‏יודע משהו לגבי מה שקרה לפלדז'נדרם?
‫‏אני מחבב אותך.
‫‏אני חושב.
‫‏ואני מנסה לעזור לך.
‫‏יש לך משפחה נחמדה.
‫‏יש לך חברה מקסימה.
‫‏ואם אתה והיא רוצים שיהיה לכם עתיד,
‫‏אז הגיע הזמן שתבחר צד.
‫‏ז'אן נעצר.
‫‏אני רק יודע שהוא חיפש צרות.
‫‏גאסט צודק.
‫‏אם אתה מתנגד לסמכות, ‫‏אתה לא אמור לעבוד במשטרה.
‫‏אתה מתכוון שהוא לא שיתף פעולה מספיק.
‫‏בכל אופן...
‫‏אם יש פה מישהו שיכול לזכות את ז'אן,
‫‏או להפך,
‫‏זה הזמן לדבר.
‫‏שב, ילד. שם. על הכיסא.
‫‏הנה הוא.
‫‏הבן האובד.
‫‏אתה מכיר את המשל הזה, נכון?
‫‏מר ורסכ... ‫‏-שנתחיל להיות רציניים?
‫‏הצד שלנו...
‫‏מנצח.
‫‏הזמן שלי מנצח.
‫‏ומה אתה עושה? אתה מוסר את עצמך.
‫‏ואתה מוסר אותי.
‫‏אתה יודע מה זה עושה לי? ‫‏יכולת להיות הבן שלי.
‫‏אתה מבין? לא.
‫‏אתה לא מבין. בסדר גמור.
‫‏אני אתן לך עוד הזדמנות אחת.
‫‏הזדמנות אמיתית לאופורטוניסט כמוך.
‫‏זו ההזדמנות האחרונה שלך לתקן את דרכיך.
‫‏תהרוג את הבוגדים האלה.
‫‏תהרוג את הבוגדת הזאת בשבילי. ‫‏תהרוג את האישה היהודייה הזו,
‫‏הבוגדת המלוכלכת הזו, בשבילי. ‫‏אתה תהרוג אותם, בשבילי!
‫‏תרקוד.
‫‏נחיתה רכה.
‫‏חבר'ה, אנחנו נגיע רחוק.
‫‏האיש הזה נלקח מהרכבת לבריסל.
‫‏הייתה לו תעודה מזהה בלגית, זיוף לא רע,
‫‏אבל הוא היה נימול.
‫‏יהודי.
‫‏שמו האמיתי הוא ליצקה.
‫‏בוא איתי.
‫‏במקרה, בדיוק עצרנו את הזייפן.
‫‏נדרשה לו פחות מדקה ‫‏כדי לבגוד באיש ששכר את שרותיו.
‫‏האם במקרה אתה מכיר מישהו
‫‏בשם ולנטינו?
‫‏או המכונה בשם ולנטינו? לא?
‫‏ומה לגבי ביאנקה?
‫‏עדיין לא.
‫‏ואנג'לו?
‫‏אנג'לו.
‫‏תוציא אותי מפה.
‫‏אנג'לו?
‫‏אתה... תוציא אותי מפה, ילד.
‫‏הוא לא יודע על מה הוא מדבר. ‫‏-תפסיק להעליב אותי.
‫‏אתה אנג'לו.
‫‏בנו של הקצב הוא ולנטינו.
‫‏וביאנקה, ראיתי אותה רוקדת, נכון?
‫‏מה אתה רוצה ממני? ‫‏-הרשה לי להסביר.
‫‏אני אוודא שאתה, יקיריך, ‫‏והמשפחה שלך תשרדו את זה.
‫‏אך כדי שזה יקרה, תצטרך לעזור לי. ‫‏אתה מבין? איך זה נשמע?
‫‏באמת האמנת שהייתי מעוניין בדודה שלך?
‫‏חשבת שלא ידעתי ‫‏שיהודים הסתתרו במרתף היינות ההוא?
‫‏בדיוק כפי שחזיתי, הכול קשור פה.
‫‏אתה רוצה להציל את חייך ואת חיי משפחתך.
‫‏זה הופך אותך לגבר אמיתי.
‫‏שיודע מהי המשמעות של הקרבה.
‫‏שיודע מה זה אומר להגן על מישהו, ‫‏ויודע שזה עסק מלוכלך.
‫‏וכשתבין את זה,
‫‏יום אחד, תוכל להסתכל במראה ‫‏ולראות גבר אמיתי.
‫‏אתה חייב לבחור.
‫‏אז...
‫‏מה אתה מחליט?
‫‏אתה עדיין בחיים.
‫‏ליצקה מת.
‫‏מרים מתה.
‫‏גם הקטנה, ככל הנראה.
‫‏הם תפסו את הפרופסור.
‫‏הגרמנים יודעים הכול.
‫‏הם הוציאו הכול מהפרופסור במכות.
‫‏זה נגמר. זה הסתיים.
‫‏כנראה, כן.
‫‏אבל נוכל לשרוד את זה.
‫‏גרגור רוצה שאתן לכם ולשאר המחתרת
‫‏מידע כוזב.
‫‏תהיה פשיטה ביום שבת.
‫‏והוא רוצה שניתן ליהודים שם של שכונה אחרת.
‫‏אנחנו חייבים לגלות היכן הפשיטה תתרחש באמת.
‫‏אני כבר יודע.
‫‏אני יודע את הכתובת הנכונה.
‫‏אבל אם אמסור את הכתובת הזו, אנחנו מתים.
‫‏תן לי את הכתובת.
‫‏אני לעולם לא אסלח לעצמי.
‫‏אתה מבין?
‫‏תן לי את הכתובת.
‫‏לא אכפת לי אם אמות.
‫‏רציתי לתת לשניכם את הבחירה.
‫‏כי אתה לא יכול להחליט בעצמך.
‫‏כי מדובר בהישרדות.
‫‏מצפון הוא מותרות.
‫‏זה מה שתספר לילד שלך?
‫‏כי...
‫‏אני לא.
‫‏אני מעדיפה למות.
‫‏תן לי את הכתובת.
‫‏פליקנסטראט.
‫‏איווט.
‫‏תישארי פה.
‫‏תן לה ללכת.
‫‏אנחנו נשרוד את זה.
‫‏זה פליקנסטראט. ‫‏-נאמר לי טרליסטסטראט.
‫‏לא, זה מה שהם רוצים שנחשוב, ‫‏אבל זה פליקנסטראט.
‫‏מישהו הדליף את זה לפרופסור. ‫‏-גילינו את זה מהמשטרה הצבאית החשאית.
‫‏מגרגור שנאבל בכבודו ובעצמו.
‫‏תוודאו שהיהודים ידעו, לעזאזל.
‫‏אני לא רוצה לעשות את זה.
‫‏גם אני לא. אז?
‫‏שינוי בתוכניות. הגרמנים לא מגיעים.
‫‏קיבלנו הוראות מהעירייה לנהל את המבצע.
‫‏והפשיטה תועבר לטרליסטסטראט.
‫‏נוציא את היהודים מבתיהם ‫‏ונזרוק אותם לתוך המשאית. מובן?
‫‏עוד דבר אחד.
‫‏ללא נוכחות של הגרמנים, ‫‏היהודים כנראה לא ישתפו פעולה.
‫‏אנחנו נראה.
‫‏נכון, גאסט. כדאי מאוד שהם לא יקשו עלינו.
‫‏לא ניתן להם לטרטר אותנו. מובן? משוחררים.
‫‏אנחנו נעשה את זה?
‫‏אז נצטרך להמשיך לעשות את זה.
‫‏אם לא נעשה את זה...
‫‏מה אז?
‫‏קדימה.
‫‏כל היהודים למשאית! מהר יותר!
‫‏מהר יותר! ‫‏-צאו החוצה. בלי להתמהמה.
‫‏החוצה. קדימה. למשאית.
‫‏בואו נתפוס את החולדות. ‫‏-מהר!
‫‏בואו מהר. אל תקשו עלינו.
‫‏קדימה, תרים את המכנסיים שלך. ‫‏תרים את המכנסיים שלך, בן אדם.
‫‏קדימה. בואו איתי, לעזאזל.
‫‏וילס, מטדפנינגן, במה אתם בוהים, לעזאזל?
‫‏תעשו את חלקכם. ‫‏-תעלו.
‫‏לעזאזל.
‫‏תעלו!
‫‏מה הבעיה? למה אתה מחכה?
‫‏היי, וילס. תראה את זה. לעזאזל.
‫‏שווה לצייר את זה, לא? קדימה.
‫‏תתחילו לזוז! אם לא תעשו משהו עכשיו, ‫‏אזרוק את שניכם מתחת למשאית.
‫‏למשאית. קדימה!
‫‏נמאס לי מזה!
‫‏תפסיק להתלונן. ‫‏-אני משתגע. רד ממני!
‫‏קדימה, תעלו!
‫‏לא. ‫‏-תעלו!
‫‏כל הכבוד. יש עוד חולדות למעלה.
‫‏קדימה!
‫‏למעלה.
‫‏אני לא יכול לעשות את זה.
‫‏אני לא יכול לעשות את זה. זה לא יכול להיות.
‫‏גסטון, תעלה את הילדים למשאית. ‫‏-אני לא יכול.
‫‏תעלה את הילדים למשאית!
‫‏הנה, קח את הקטנה. תפסת אותה?
‫‏לא, תשאירו אותם פה. תשאירו אותם פה, בבקשה.
‫‏חתיכת פחדן שמן!
‫‏קח את הקטן. ‫‏-למשאית.
‫‏קדימה!
‫‏יש מספיק מקום. תעלו!
‫‏תעלו!
‫‏תדחפו אותם פנימה. יש מספיק מקום.
‫‏ויל, לאן אתה הולך? בוגד!
‫‏איווט?
‫‏איווט!
‫‏ולאחר מכן, אנשים סתמו את הפה.
‫‏ומה שקרה אתמול הפך מייד להיסטוריה.
‫‏כי צריך להמשיך הלאה. זה מה שהם אמרו.
‫‏אין דרך אחרת.
‫‏וזה נכון.
‫‏אין דרך אחרת.
‫‏תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק