Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kažu da je povijest važna.
U školi sam morao učiti datume i imena napamet.
Jer to je, rekli su, povijest.
Godina neke bitke.
Datum smrti nekog gada, koji je kao vođa godinama radio neopisive stvari.
Što god vam padne na pamet.
Ali nitko ne zna što je zapravo povijest.
Razumijete li me?
Ne.
Morat ćete to vidjeti vlastitim očima.
Ljudi kažu: „Ajme, preživio si rat. I to kao policajac, poštovanje.”
Drugi kažu: „Ološu jedan, trebao si učiniti ovo ili ono.
Zašto si dopustio da se to dogodi?”
Znate li što je to?
Ljudi uvijek osuđuju.
Uvijek nakon zločina.
Ali kada ste usred toga,
kad ne znate što će sutra donijeti,
a nitko ne zna, ni vi, ni ja,
onda ne znate ništa.
Dobro došli u policiju Antwerpena.
Vi ste posrednici između našeg naroda i Nijemaca.
Vaša uniforma izaziva poštovanje, stoga je održavajte čistom. I same sebe.
Uvijek se za sve prvo obratite svojim nadređenima.
I slijedite njihove naredbe do detalja, naravno.
U redu?
Eto, to je bio službeni dio.
Sada neslužbeno. Clément, zatvori vrata.
Ljudi, znajte da će vaš opsežni dvoipoltjedni trening
biti potpuno beskoristan
kada sutra izađete na ulicu.
Potpuno, potpuno beskoristan.
Jer postoji samo jedna stvar koju trebate zapamtiti.
Samo jedna.
Vidio sam dva medvjeda Kako mažu kruh maslacem
Kakva čudesna stvar
Pjevajte sa mnom.
Bilo je to pravo čudo
Hajde, pjevajte sa mnom, dečki.
Nevjerojatno veliko čudo
Hajde, svi.
Da su ti medvjedi mogli mazati maslac
Svi. Dieter.
Stajao sam tamo i gledao u to
Jeste li čuli to? „Stajao sam tamo i gledao u to?”
To je ono što trebate zapamtiti.
Stojite tamo i samo gledate.
- Koliko je veliko dupe tvoje tete Alice? - Ovoliko, rekao bih.
Savršeno za policu.
Čekaj, evo ga. Teta Alice se saginje i dok to radi,
gleda me ravno u oči. I nastavlja zuriti.
Stoji tamo baš ovako.
Kužiš?
To je veliko dupe.
Je li to ona?
Tri franka za crtež.
Novaci!
Ima ljudi koji odbijaju raditi na ovoj adresi. Moraju biti uhićeni.
Odvedite me tamo.
- Zar ne bi uvijek trebali raditi u paru? - I ja sam tako mislio.
Što je s tom pričom?
Požurite.
Izgleda kao naredba.
Baš si smiješan.
Što čekate?
- Idemo. - Eto.
Chaim Lizke?
- Da. - Ideš s nama.
Ja? Zbog čega? Gospodo, mora da je greška.
Odmah.
- Mogu li vidjeti vaš nalog? - Židovima ne pokazujem nalog.
Razumijem. Želite novac. Onda bolje uđite.
Uđite.
Nitko ne napušta ovu kuću.
Gdje je novac?
Ovdje. Pratite me. Ovdje je.
Pustite me da prođem. Želim je ostaviti kod susjeda.
Molim vas.
- Jeanne, može li biti kod tebe, molim te? - Myriam.
- Vratit ću se čim budem mogla. Da? - Naravno. Dođi.
Nemoj se bojati. Vraćam se uskoro.
Hajde, dušo.
Ne.
- Mama. Pusti me! - Smiri se. Tiho.
- Mama! - Molim te, smiri se.
Nemam cijeli dan, stari.
Čekajte. Molim, pričekajte. Molim vas. Znam... Znam...
Dosta mi je tvojih igrica.
Čuješ li me? Ili ću vas sad sve upucati.
Jasno?
Mi smo pristojni ljudi. Znam gdje je novac.
- Dobro, sad si se sjetio. - Da.
Molim vas.
- Nema više igrica! - Molim vas.
Van!
NIŠTA ZA HITLERA NAŠA HRANA JE ZA NAS!
Sranje. Moje tablete. Nitko ni makac.
Stoj!
Zaustavite je, idioti!
Sranje!
Svinjo glupa!
Budalo. Pusti!
Pusti me!
Pusti me! Mama!
Što radiš? Prljavi Židoljupcu!
Mama!
- Vidi što si sad napravio! - Molim vas, ne.
- Prljavi Židoljupcu! - Molim vas!
Vidi što si napravio.
Tata.
Wilfried?
Ovo nije golubinjak.
Sada zarađuješ, ali to ne znači da možeš raditi što god želiš.
Što ti se dogodilo?
- Hajde, moraš otići. - Lode?
Gdje si bio cijelu noć?
Dođi ovamo, brate. Što se dogodilo?
- Oficir SS-a, kažu. - Ne, budalo, Feldgendarm.
Momci sa željeznim pločicama oko vrata.
- Izgleda da je nestao ovdje. - Kako to, ovdje?
- U ovom susjedstvu. Šesti okrug. - U smjeni ili izvan dužnosti?
Pa, razmisli o tome. Požurite, ljudi, prijavite se.
Idioti. Tko bi išao u židovsku četvrt u slobodno vrijeme, samo radi zabave?
Pa, možda je bio u posjetu djevojci ili tako nešto.
Hajde.
To je doista vrlo, vrlo šarmantna priča.
- Sve mi je to vrlo bizarno. - Tako je.
Pretpostavljam da ste se malo raspitali.
Nema se što pitati. Bio sam ovdje
i nismo vidjeli Feldgendarma. To sam vam rekao.
- Kaže da nismo... - Misliš li da smo potpuni idioti?
Nestali Feldgendarm dobio je naredbe
za koje je prvo trebao dobiti policijsku pratnju.
A ova policijska postaja bila je točno na njegovoj ruti.
- Donesite dnevnik. - Da, donijet ću...
A što kaže njegov kolega?
Zato što uvijek moraju patrolirati u parovima, zar ne?
Ili je radio nešto za što njegovi kolege nisu mogli znati?
- Prevedi. - Nema potrebe.
Bila je to šala, zar ne? Humor.
U dnevniku nema ničega.
Kako nas je Jean gledao...
Vidio nas je. Vidio nas je s tim Feldgendarmom.
Smiri se.
Jean inzistira na tome da tip nikada nije bio ovdje. Čuo si to, zar ne?
Što ako nas dođu ispitivati?
Onda kažemo isto što i Jean.
- Što ako nas je netko drugi vidio? - Nije bilo nikoga drugog, zar ne?
Pođite sa mnom. Imam dar.
O, ta dvojica.
Dobro.
Gospodo, molim vas, hitno mi je potrebna pratnja. Komunisti.
Van!
Želite li nešto pojesti?
NIŠTA ZA HITLERA NAŠA HRANA JE ZA NAS!
Jedite.
Komunističke svinje jedu sve.
Želim svima prisutnima dati još jednu šansu.
Može li mi netko reći što se dogodilo s Feldgendarmom?
Nitko?
Reci mi broj.
Između jedan i osam.
Hajde.
Tri.
Jedan...
dva...
tri.
Feldgendarm. Tko nešto zna?
Dolje.
Jedan, dva, tri.
Za svakog njemačkog vojnika koji je ozlijeđen, mnogi od vas će morati platiti.
Međutim...
imate sreće.
Idete na putovanje
u komunistički raj.
Kvragu.
Da?
Oprostite što vas uznemiravamo, g. Verschaffel. Jozef je.
- Možemo li nešto pitati? Hitno je. - Naravno.
Nikad vam ne bih smetao u ovo doba dana. Još jednom moje isprike.
- Ali rekli ste ako bude problema... - Naravno.
Uvijek sam mislio da ćeš postati veliki umjetnik.
Crtaš li još uvijek, Wilfriede?
I ja slikam. Pogledaj, autoportreti. Ali sigurno si nas sve nadmašio.
Siguran sam u to. S tim talentom nadmašit ćeš sve.
Donio sam vam nešto. Haringa. Evo o čemu se radi.
- I ti Židovi su pobjegli? - Da. Evo. To se dogodilo ovdje.
Stvarno si bio sam?
Da, bio sam samo ja. Moj prvi dan. Tamo ne poznajem nikoga.
Bila je to nesreća. Sto posto si siguran u to, zar ne?
Kunem se. Poskliznuo se u blatu.
U redu, pogledajmo.
Šaht je bio jedino mjesto gdje smo... Čega sam se na brzinu sjetio. Razumijete?
Greška, pretpostavljam?
Wile.
Nestao je.
Bio je ovdje, kunem se.
Nijemci su već pronašli tijelo. O, Wile.
Dođite ovamo, obojica.
Slušajte pažljivo. Ako ovo izađe na vidjelo,
završit ćete uza zid.
Osim toga, ono što si upravo napravio, sve mi rekao,
čini me sudionikom.
Razumiješ li?
Ipak, dat ću sve od sebe da riješim nešto s prijateljem Gregorom. Ali...
naravno, htjet ću nešto zauzvrat.
- Nemamo mnogo novca. - Tko je govorio o novcu?
Sin ti je vrlo talentiran slikar. To može biti korisno.
Osim toga, u policiji je.
To bi moglo biti još korisnije. Za mene i Gregora.
Razumijemo li se?
- Da. - Dogovoreno.
- Da, gospodine. - Da, razumijemo se.
Tijelo je nestalo.
Jesi li se vratio?
Tijelo je nestalo.
Nisi nikome rekao, zar ne?
Ti?
Ne.
A ti Židovi? Jesu li ih uhvatili?
Navodno su još u bijegu.
Tko kaže?
Gdje si to čuo?
Nastavi razmišljati.
To je mrtav Feldgendarm.
Svi ga traže.
Naši životi ovise o tome.
- Wil me spasio. - Koliko ga dugo poznaješ?
Koliko traje ta obuka? Želim znati tko je taj Wil.
Gdje živi, tko su mu roditelji.
I želim da zna da ga netko promatra.
Hvala na pozivu.
- I čestitam na nagradama. - Nisu moje, od životinja su.
Daj mi svoj kaput.
Uđi unutra.
- Gospođo. - Maria.
Nadam se da si gladan.
Zdravo.
Yvette, ovo je Wilfried. Ljudi ga zovu Wils.
On je Lodeov prijatelj.
Većina ljudi me zove Wil.
Zamišljala sam te sasvim drugačije.
Wils.
Od frizera na Rotterdamstraatu?
Ne, nismo u srodstvu. Moj otac radi u Gradskoj vijećnici.
Gradska vijećnica?
Govorite li kod kuće njemački?
Nekoliko riječi. Kao i svi, sigurno. Ausweis, bitte, Kartoffeln...
Kako god. Sjedni. Ili si se usrao u gaće?
Oče.
Tata?
Dosta je.
Imate li radio kod kuće?
- Koje stanice slušaš? - Uvijek ispituje ljude.
Sve me zanima, dečko. Ta pitanja postavljam svim svojim kupcima.
Nastavi, koje postaje slušaš kod kuće?
Nema mnogo toga na radiju.
Možete li nešto preporučiti?
Jedini razlog zašto si ovdje je taj što ti ne vjerujemo.
Naši životi su u tvojim rukama.
I ne vjerujemo ti.
- Dakle, otac ti radi u gradskoj vijećnici. - Da.
To ti baš i ne ide u prilog.
Kome si rekao da si ubio tog Feldgendarma?
Nikome nisam rekao.
Kako možemo biti sigurni u to?
Kako da znam da ti se može vjerovati?
Svi smo u istoj situaciji.
Nismo tu ništa mogli.
Lode...
Ako ga izdaš, prerezat ću ti grkljan.
Evo ga, Wilfriede. Pogledaj ovu palaču.
Ovu kuću imam zahvaljujući jednom Židovu koji je hitno morao otići.
Ali brinut ću se o njoj, kao uslugu tom čovjeku.
A ako se vrati?
Ne brini o tome. Gregor kaže da se neće uskoro vratiti.
Ali pogledaj ovo, Wilfriede. Ovdje možemo slikati koliko hoćemo.
Ne brini. Taj se Židov neće vratiti. Određeni ljudi znaju više od drugih.
- Razumiješ li? - Mislim da razumijem.
Moram ti nešto pokazati. Znaš li što je važno ovih dana?
Znanje. Znanje i ideali.
Ja sam, na primjer, idealist.
Četiri godine prije rata, provjeravam što se događa u luci
i javljam svom frendu Gregoru. I to je znanje.
Dao sam mu informacije i primao sam 1000 franaka mjesečno, četiri godine.
- Jesu li već tada bili uključeni? - Svi su spavali.
I u tebi vidim idealistu, dragi prijatelju.
- Idealist, ja? - Da, takvi su najbolji.
Idealisti koji ne znaju da su idealisti.
A s tobom, tu je i dodatna činjenica da si umjetnik.
Moraš slikati. Umjetnost je, prijatelju, borba.
Razumiješ li?
Predugo smo dopuštali da našu umjetnost degeneriraju Židovi.
A kada postaneš slavni umjetnik u zemlji bez Židova,
moći ću reći da sam te otkrio.
Hajde.
Lukavi su, kukavice i okrutni i obično se pojavljuju u velikim hordama.
Oni predstavljaju element podmukle, podzemne destrukcije među životinjama.
Ne razlikuje se od Židova među ljudima.
Zulufi i brada, kapa i kaftan karakteriziraju istočne Židove.
Ako ih skine, samo ljudi s oštrijim okom prepoznaju njegovo rasno podrijetlo.
Njegova domovina je Azija.
Odatle migrira u gomilama preko Rusije i balkanskih zemalja u Europu.
Sieg heil!
Izraelci su otrov, prijatelji moji.
Koliko dugo? Koliko ćemo još morati gutati ovaj otrov?
Jesmo li mi narod koji guta i pokorava se?
Ili smo mi nacija lavova?
Lavova!
Nacija koja niječe vlastiti nacionalni karakter nije vrijedna državnosti.
Arijevac koji stoji i gleda
dok se njegova krv i tlo prljaju
nije dostojan biti Arijevac.
Zato kažem: Židovi van!
Židovi van!
U sinagogu!
Izbacite ih van!
Velika grupa ide prema sinagogi. Ovo će završiti tragedijom.
Svi, pođite sa mnom!
Sad više nisi tako opasna, zar ne? Hej, više nisi tako opasna, zar ne?
Bi li radije da stavim nešto unutra?
Prestanite, ljudi! Ovdje su! Prestanite! Dolaze!
I? Gledate nogomet?
Zaboga!
Ima li nagrade koja se može osvojiti?!
Nemojte reći da niste ništa vidjeli, dovraga! Idite svi kući!
Svi, idite kući, dovraga! Kukavice!
Wilfried. Moj dragi prijatelju.
Gdje si nestao? Propustio si najbolji dio, dovraga.
Bilo je fantastično.
Fantastično, prijatelju.
Bilo je fantastično! Trebao si biti tamo!
Da, da, gotovo je! Mama, gotovo je!
Što se događa? Stekao si nove prijatelje?
Ne ovdje.
Moram ti nešto pokazati.
Lode, smiri se! Nije ono što misliš.
- Smiri se. - Suradnik!
- Hoćeš li se smiriti? - Suradnik.
Moram ti nešto pokazati. Dođi.
Doveo si prijatelja.
Hvala na svemu što si učinio za nas.
Sakrio sam ih u električno kućište i onda ih doveo ovamo.
- Kako je ona? - Još nije rekla ni riječ.
- Jesi li ponio jaja? - Ne, nisam ponio hranu sa sobom.
Evo. Zamoli ih da ovo izbace.
Hvala.
Sada želim znati što se dogodilo s tijelom.
Bacili smo ga na pristaništu Willem.
Mi?
Yvette?
Prijatelji.
Bijela brigada?
Prijatelji,
svi smo uplašeni.
Nitko se toga ne treba sramiti.
Ono što radimo je važno.
Iako postoji šansa da ćemo svi biti zaboravljeni.
U svakom slučaju, to nije razlog zašto to radimo.
Naše žrtve su...
nužne. A takvi su i naši strahovi. To je to.
U međuvremenu, ljudi se odvode.
A što mi radimo?
Režemo žice.
Pišemo parole po zidovima.
Zapravo, mi smo hrpa klinaca koji malo maltretiraju Nijemce
umjesto da se stvarno bore s njima.
Znamo da će biti racija.
Znamo to.
Ne znamo kada, ne znamo tko će biti uključen
i apsolutno ne znamo gdje. Zapravo, ne znamo ništa.
Ali ja vas pitam...
Hoćemo li nešto promijeniti?
Hoćemo li spasiti živote?
Drago nam je što te vidimo.
Samo naprijed.
Ovdje sam zbog mesa.
Možda sam pogriješila u vezi s tobom.
Tko si ti, Wile?
Sretan što nisam kokoš.
Reci mi, kokoši, znaš li plesati?
Znaš li plesati?
Wils.
Evo. Nije svinjetina.
I tvrdo kuhano jaje.
Hej, Fred Astaire.
Budi oprezan, s Yvette.
Ostavljam li tako loš dojam?
Ne govorim o tebi, govorim o njoj.
Pazi se.
Povrijedit će te.
Hvala.
Godine djetinjstva Slatke godine djetinjstva
Zauvijek ćete ostati u sjećanju mom
Kad god se sjetim tih godina
Srce mi tone i tužan sam
O, kako sam brzo ostario
U mojim mislima još uvijek stoji mala kuća
Gdje sam rođen, gdje sam odrastao
Tamo vidim svoju kolijevku
Još uvijek stoji na svom mjestu
Sve je to nestalo kao san
- Ovdje sam zbog metli. - Kojih?
- Onih crvenih. - To je gore.
Obaviješteni su.
Je li to čovjek o kojem si nam pričala, Bianca?
Moraš odabrati kodno ime. Ja sam Valentino.
Angelo.
Angelo je dobro ime za tebe.
Dobro došao, Angelo.
Čujem da se jako dobro slažeš s onim suradnicima u kafiću.
Pa...
To je dobro. Nema ništa loše u tome.
Ako čuješ bilo što o nekakvim racijama, slobodno dođi kod nas.
Ali budi oprezan, to je opasna igra s tim muškarcima.
Ali samo naprijed i približi im se.
Gdje sam stao? O, da, pa kažem tom Židovu:
„Ovo je moje vrijeme. A tvoje je prošlo. Razumiješ li?”
Vrati tu stvar u svoje hlače, g. Verschaffel. Tri džina?
- Da. - Pivo za mene. Ne mogu podnijeti piće.
Pivo za našeg umjetnika. I nešto za Susa.
- Zdravo, g. Verschaffel. - Sus, pjesnik. Još jedno moje otkriće.
Sus je za mene novi Paul van Ostaijen.
Ne pretjerujem.
- Dođi sjesti s nama. - Zaboravi.
Idi i sjedni tamo, grebatoru. On je pjesnik koji ne miče guzicom.
- Wilfriede, ovo je Jenny. - Drago mi je.
- Također. - Šefica.
Ja sam plamen u njegovoj cigari.
- Daj, Jenny. - To nije laž, zar ne, Felix?
Felix će mi srediti trgovinu cigara.
To je rekao. Jednog dana, kad osijedim.
- Strpljenja, draga. Bit će trgovine. - Sljedeća racija. Obećao si.
Skupa je. Žena košta pravo bogatstvo.
Daj da te pogledam.
- Omer? - Da?
- Vjerujem da poznaješ Wilfrieda. - O, slikar.
Wilfriede, ovo je Omer Verschueren. Bilježnik.
Zašto ne zamoliš Wilfrieda da naslika tvoj portret?
- Slikaš li i portrete? - Da. Oni su ipak najteži.
- Džin za mene. - Wilfried...
Irma, dupla doza džina za gospodina Vingerhoetsa.
Dođi i pridruži nam se, Eduarde.
Što taj izdajica radi ovdje? Tko ga je doveo ovamo?
- Je li važno? - Što je dečko pogriješio?
Slušaj, on je jedan od nas. Taj je dečko jedan od nas. Kog vraga?
Hvala, Irma.
Za vrijeme marša na sinagogu, ovaj izdajica dao je uzbunu.
Nije mogao brže stići do postaje cinkati nas.
Bojao sam se da će se dogoditi nesreća. Mislio sam da to moram prijaviti.
Hajde, Eduarde, dečko je samo radio ono što je mislio da mu je dužnost.
Dužnost, malo sutra! Braniš li ga?
Koliko dugo radi za policiju? Još ništa ne zna.
Ne?
A što je s tobom, Verschaffel?
Možda si ga poslao u postaju da nas sabotira.
- Daj, Eduarde. - Smiri se malo.
Pazi što pričaš, čovječe.
Pazi što pričaš.
Vidjet ćemo što će Gregor reći.
Moj prijatelj Gregor će ti se smijati u lice. Svakako.
- Polako, momci. - Svakako!
- Dečki. - Svakako!
Felixe, smiri se. Pazi što otkrivaš Gregoru.
Gregor je čudan, Felixe.
Nitko me nije poslao u postaju, a najmanje gospodin Verschaffel.
Priznajem, trebao sam bolje pripremiti Wilfrieda za ono što se može dogoditi.
Istina je. Ima pjesničku dušu, ne zna za bolje.
Sa svojim prljavim skicama. „Pjesnička duša.”
Ako netko zna za prljavo, to si ti, g. Prljavi prst.
Ne mogu vjerovati da ga stalno zovu Prst, s takvim nosom.
To dovoljno govori. Ili ćemo reći tko si ti zapravo? Zajebavaš me?
Hajde! Ljudi, pijte!
Za naivnost mladih! Neka naprave mnogo gluposti.
- Trebao bi napraviti mnogo gluposti. - Živjeli!
- Hajde, idemo pucati. - Pokrij uši.
Nemoj.
Zaboga! Idite vani, seronje!
- Bolje da idem. - Razmetljivče.
Natoči mi još jedno.
Ovo je adresar. Bio je skriven u vazi.
Gregor Schnabel, Obersekretär, Geheime Feldpolizei.
Dva telefonska broja.
„Moj frend Gregor.” Jesu li to njegovi njemački kontakti?
- Da, ali ima i nekih lokalnih imena. - Suradnici?
Da, mnogi koje poznajemo, ali i nekoliko iznenađujućih imena.
To što si se približio Bradonji nije loša ideja.
Pogledaj. Vlasnički listovi sedam kuća u židovskoj četvrti.
Više od sedam kuća.
Sve skoro za džabe. I sve od bilježnika Omera Verschuerena.
Ima ih još.
Trgovina cigara.
Bradonja je obećao Jenny trgovinu cigara.
- Rijfstraat. - Je li to jedna od tih?
- Dobro pogledaj. - Ne.
Još nije dobila svoju trgovinu.
Nakon sljedeće racije, rekao je.
Moramo nastaviti tražiti.
Čekaj.
Opet si ostavio upaljena svjetla?
Ti si lud. To radiš svaki put.
Pustit ću ploču.
Hajde, Wile, hajde! Preko lokve!
Ne, molim te, nemoj stati. Molim te.
Hajde, Wile. Idemo, dečko.
O, naš zamjenik. Čestitam. Jako sam sretan zbog tebe, Prste.
Jesu li svi razumjeli naredbe?
Zatvorite ulice, ne puštajte nikoga unutra ni van.
I ne miješajte im se u posao.
Židovi su očito upozoreni.
Jebote.
I to dosta unaprijed.
To znači da imamo krticu.
Moja jedinica je primila naredbe tek prije sat vremena.
Osim toga,
nikome nije rečena ni jedna riječ o planu.
Jedina trojica koji su znali bili smo ja, Felix Verschaffel i ti.
Naći ću krticu i dostaviti vam ga.
Nadam se, za tvoje dobro.
Nemoj me opet razočarati.
Idemo sada.
Dođi ovamo, kumče.
Jeste li vas dvoje zajedno? Upoznaj me.
- Ovo je Yvette, a ovo je teta Emma. - Zdravo.
Baš si mlada.
Dođi, želim te upoznati s nekim. Nisi žedan?
Hajde, za mnom.
Wile, hajde, idemo na piće.
Dušo.
Ovo je moj nećak Wilfried i njegova Yvette.
Drago mi je. Molim te, učini mi uslugu i idi sjedni na kauč.
Poznajemo se.
Kosa ti je prekrasna. Reci teti Emmi svoju tajnu.
Ovo je stvarno nevjerojatna slučajnost, zar ne?
Želiš li nešto? Šampanjac? Rakiju? Ne?
Što je bilo? Djeluješ malo napeto.
Oprosti, ne želim te osramotiti.
Jesam i ostajem tvoj okupator i ispričavam se zbog toga,
ali nisam tvoj neprijatelj.
I nije mi to bila namjera,
ali tvoja divna teta Emma i ja zaljubljeni smo do ušiju.
Ta me žena jednostavno izluđuje.
U svakom slučaju, ako ikada zapadneš u bilo kakve probleme...
Predstavnik policije Antwerpena.
Nema rakije za mene.
Pa...
Jedan, dva, tri... Naiskap!
Ovi antwerpenski policajci pravi su sportaši.
Wile, hoćemo li plesati?
Ovdje si među prijateljima. A kad si jedan od nas, piješ.
Ako ne, nisi jedan od nas. Oprosti, možda će ti zvučati malo grubo,
ali među vojnicima je tako jednostavno.
Tko pije, drug je.
Tko ne pije, jebeni je mliječni štakor. A ja mrzim mliječne štakore!
Molim te, popij nešto. Tako si nevjerojatno napet.
Mliječni štakor!
Čekaj...
Gregore, ne radi to dječaku. Tako si zločest.
Anđele, to nije dječak.
To je pravi muškarac.
- Vrlo dobro. Odlično. - A sada stvarno počinjemo.
Jedan, dva, tri... Naiskap.
Jedan, dva, tri...
Naiskap!
Prestani!
Wile?
Kako stoje stvari na poslu? Je li sve u redu?
Tvoja mi je teta ispričala ludu priču o tvom prvom danu u policijskoj postaji.
Došao si usred noći s uniformom prekrivenom blatom,
a pretpostavljam i tvoj kolega.
Kao što sam rekao tvojoj teti, prava priča iza toga,
to je ono što želim čuti.
Siguran sam da je vrlo zabavna.
Čak i urnebesna.
Moram pišati.
Wile...
Wile!
Pogledaj mu facu.
Vidi tko je ovdje.
- Odjebi. - Pišaš sa svojom malom pišom.
Ljutiš me. Neću te više moliti. Odjebi!
„Odjebi, odjebi.” Imaš jezičinu.
Imaš jezičinu, buraz,
ali zapravo si samo lutka s kojom se Verschaffel može igrati.
Wile. Wile! Prestani, Wile!
Wile!
I? Jesi li ponosan na ono što si napravio? Želiš li umrijeti?
- Objasni se. - Emma je rekla da provociraš SS-ovce.
Zar se ne sjećaš? Da te podsjetim.
Bio si pijan i nokautirao nekog i poslao u bolnicu!
Prijatelja gospodina Verschaffela!
Ne pričaj mi o Verschaffelu.
Zar ne znaš koliko mu dugujemo?
Znam samo da mu ljubiš dupe i da sada očekuje isto od mene.
- Ti nezahvalni psu. - Hajde, čovječe!
Imaj malo poštovanja prema svom ocu!
Emma nam je rekla da je odvratno i da pričaš gluposti!
Crveno svjetlo, zeleno svjetlo!
MESNICA FRANS METDEPENNINGEN
Ne sjećaš se što si rekao.
Je li?
Ti si
pred svim onim Nijemcima...
vikao da ćeš Susa baciti na pristanište Willem
i da ima još mjesta pored tog mrtvog časnika.
Ako provjere pristanište, nagrabusili smo.
Svi mi.
Moguće je da nisu razumjeli tvoje brbljanje.
- Ali mogu povezati stvari. - Jean može povezati stvari.
Vidio nas je s tim Feldgendarmom.
Imaju nas.
- Moramo se sakriti. - Dosta mi je. Ovo nas neće nikamo odvesti.
Lode, obuci uniformu i idi na posao. Hajde.
I ti.
Hajde, Maurice, saberi se.
Saberi se, rekla sam. Hajde.
Nisi bio tu za mene.
Pođi sa mnom.
Evo ga, junak dana.
Divlja zvijer. Najveći pijanac u Antwerpenu.
Jesi li dobro spavao? Mamurluk?
Nemoj samo stajati, popni se. Dođi gore.
Koliko dobro poznaješ lokalnu povijest?
Jesi li znao da je pristanište Willem 1803. dao izgraditi osobno Napoleon,
ali je pušteno u rad tek deset godina kasnije? Jesi li znao to?
A jesi li znao da nije tako duboko kao što bi se moglo očekivati?
Samo šest metara. Nema struje.
Zašto ti to govorim? Želim ti nešto pokazati.
Ovo smo pronašli u jakni ubijenog časnika.
Njegove naredbe.
Kao što vidiš, bio je na putu uhititi neke ljude koji su odbili raditi.
A pravila znaš. Za to je trebao zatražiti policijsku pratnju. Dođi ovamo.
Iz tvoje policijske postaje. Znaš li nešto o ovome?
Zašto si stao? Dođi sa mnom.
Ima još nešto što bih ti želio pokazati, ako smijem.
Znaš li koliko sam razočaran što je ovo tijelo pronađeno?
Slučaj ubojstva je zatvoren. Pomirenje je izvršeno.
Komunisti su kažnjeni.
Ali sada moram započeti istragu ispočetka.
Ali svejedno, to je moja uloga u ovoj priči.
Još ne znam koja je tvoja uloga u tome.
Možda ti znaš?
Dođi.
Naš mljekar.
Sjedni.
Tvoj kolega i dalje negira
da se ubijeni Feldgendarm pojavio u vašoj postaji.
Vjeruješ li mu?
Mi ne.
Feldgendarm je viđen na putu do vaše postaje.
Mi ga nismo vidjeli. Ne naša postaja.
U tvojoj postaji ga nitko nije vidio živog.
Ali ti si znao
da je njegovo tijelo na pristaništu Willem.
Bio sam pijan.
Pa ipak, tvoja je dojava bila na mjestu. Kako to?
- Čuo sam to negdje. - Čuo. Dobro. Od koga?
Od njega?
Ima li nešto što bi mi sad htio reći?
Ne?
Pođi sa mnom.
Tko je vidio Feldgendarma? Ti ili on?
Ti ili on?
Ili obojica?
Vidio sam dva medvjeda
Mazati maslac
Stajao sam tamo i gledao u to
Jean nije ništa napravio.
Dobro je vidjeti da štitite jedan drugog. Vjeruj mi, to ima vrijednost.
- Ne štitim ga, vjerujem mu. - Nije važno je li to bio Jean.
Ionako smo ga se htjeli riješiti i ovo je bilo dobrodošlo.
Ali da ti kažem zašto si još uvijek ovdje?
Primijetili smo da su se neki časnici pridružili Otporu.
Ljudi Bijele brigade.
Imaš li slučajno kontakt s nekim od ovih muškaraca?
Govorim istinu.
Nisam potpuno uvjeren. Ali spreman sam nastaviti igru.
Tvoja prijateljica...
Yvette.
Je li tako?
Ona je stvarno...
vrlo lijepa žena.
Rastura na plesnom podiju.
Čuo sam da je sestra tvog kolege Metdepenningena.
Zna li on možda nešto o tome što se dogodilo s Feldgendarmom?
Sviđaš mi se.
Mislim.
I pokušavam ti pomoći.
Imaš finu obitelj.
Imaš divnu djevojku.
A ako ti i ona želite imati budućnost,
onda je vrijeme da zauzmeš stranu.
Jean je uhićen.
Sve što znam je da je otišao tražiti nevolje.
Gust je u pravu.
Ako si protiv autoriteta, ne bi trebao raditi za policiju.
Misliš, nije dovoljno surađivao.
U svakom slučaju...
Ako ovdje postoji netko tko može osloboditi Jeana,
ili suprotno,
sada je vrijeme da progovorite.
Sjedni, mali. Tamo. Na taj stolac.
Evo ga.
Izgubljeni sin.
Znaš tu parabolu, zar ne?
- G. Versch... - Hoćemo li biti iskreni?
Naša strana
pobjeđuje.
Moje vrijeme pobjeđuje.
A što ti radiš? Odaješ se.
I odaješ mene.
Znaš li što mi to čini? Mogao si biti moj sin.
Razumiješ li? Ne.
Ne shvaćaš. Dobro...
Dat ću ti još jednu priliku.
Prava prilika za pravog oportunista poput tebe.
Posljednja prilika da ispraviš stvari.
Ubij te štakore.
Ubij tog štakora za mene. Ubij tu Židovku,
tog smrdljivog, prljavog štakora, za mene. Ubit ćeš ih, za mene!
Pleši.
Meko slijetanje.
Društvo, penjat ćemo se na planine.
Ova osoba uhvaćena je u vlaku za Bruxelles.
Imao je belgijsku osobnu iskaznicu, prilično dobro krivotvorenu,
ali bio je obrezan.
Židov.
Njegovo pravo ime bilo je Lizke.
Pođi sa mnom.
Igrom slučaja upravo smo uhitili krivotvoritelja.
Trebalo mu je manje od minute da izda osobu koja ga je unajmila.
Znaš li možda nekoga
tko se zove Valentino?
Ili tko je poznat kao Valentino? Ne?
A što je s Biancom?
I dalje ne.
A Angelo?
Angelo.
Vadi me odavde.
Angelo?
Ti... Vadi me odavde, mali.
- Ne zna što govori. - Prestani me više vrijeđati.
Ti si Angelo.
Mesarev sin je Valentino.
A Bianca, vidio sam je kako pleše, zar ne?
- Što želiš od mene? - Da ti objasnim.
Pobrinut ću se da ti, tvoja voljena i obitelj preživite ovo.
Ali za to ćeš mi morati pomoći. Razumiješ? Kako to zvuči?
Jesi li stvarno vjerovao da sam stvarno zainteresiran za tvoju tetu?
Zar si mislio da nisam znao da se Židovi skrivaju u tom podrumu?
Kao što sam i predvidio, sve je povezano.
Želiš spasiti svoj život i život svoje obitelji.
To te čini pravim muškarcem.
Koji zna što znači žrtvovati stvari.
Koji zna što znači štititi nekoga i zna da je to prljav posao.
A kad to shvatiš,
jednog dana ćeš se moći pogledati u ogledalo i vidjeti pravog muškarca.
Moraš odabrati.
Dakle...
što će biti?
Još si živ.
Lizke je mrtav.
Myriam je mrtva.
Vjerojatno i mala.
Uhvatili su profesora.
Nijemci sve znaju.
Izbili su sve iz profesora.
Gotovo je.
Moguće, da.
Ali ovo možemo preživjeti.
Gregor želi da tebi i ostatku Pokreta otpora dam
lažne informacije.
U subotu je racija.
Želi da Židovima prenesemo pogrešnu lokaciju.
Moramo otkriti gdje će se racija stvarno dogoditi.
Već znam.
Znam pravu adresu.
Ali ako ti je dam, mrtvi smo.
Daj mi adresu.
Nikad, nikad si ne bih oprostila.
Razumiješ li?
Daj mi adresu.
Nije me briga za umiranje.
Htio sam oboma dati izbor.
Jer ne možete sami odlučiti.
Jer ovdje se radi o preživljavanju.
Savjest je luksuz.
Hoćeš li to reći svom djetetu?
Jer
ja neću.
Radije ću umrijeti.
Daj mi adresu.
Pelikaanstraat.
Yvette.
Ostani ovdje.
Pusti je.
Preživjet ćemo ovo.
- Pelikaanstraat je. - Rečeno mi je Terliststraat.
Ne. To je ono što žele da vjerujemo, ali Pelikaanstraat je.
- Netko je to dojavio profesoru. - Dobili smo to od Geheime Feldpolizei.
Od samog Gregora Schnabela.
Pobrini se da Židovi znaju, dovraga.
Ne želim to učiniti.
Ni ja. Pa?
Promjena planova. Nijemci ne dolaze.
Gradska vijećnica nam je naredila da preuzmemo operaciju.
Napad će biti premješten na Terliststraat.
Izvlačimo Židove iz njihovih kuća i bacamo ih na kamion. Je li to jasno?
Još jedna stvar.
Bez prisutnosti Nijemaca Židovi vjerojatno neće surađivati.
To ćemo još vidjeti.
Tako je, Gust. Bolje da nam ne smetaju.
Nećemo dopustiti da nas maltretiraju. Razumijete? Voljno.
Hoćemo li to učiniti?
Onda ćemo morati nastaviti s ovim.
Ako to ne učinimo...
što onda?
Hajde.
Svi Židovi na kamion! Brže!
- Brže! - Izlazi. Bez oklijevanja.
Van. Hajde. Na kamion.
- Zgrabimo te štakore. - Požuri!
Dođi mirno. Ne otežavaj.
Hajde, čovječe. Podigni hlače. Podigni hlače, čovječe.
Hajde. Pođi sa mnom, dovraga.
Wils, Metdepenningen, u koji kurac buljite?
- Odradite svoj dio. - Idite gore.
Kvragu.
Penjite se!
Koji je tvoj problem? Što čekaš?
Hej, Wils. Pogledaj ovo. Kvragu.
Ovo vrijedi nacrtati, zar ne? Hajde.
Mičite se! Ako sada ništa ne poduzmete, obojicu ću vas baciti pod kamion.
Na kamion. Hajde!
Dosta mi je ovoga!
- Prestani se žaliti. - Poludjet ću. Pusti me!
Hajde, popni se!
- Ne. - Penji se!
Bravo. Gore ima još štakora.
Hajde. Hajde!
Gore.
Ne mogu ja ovo.
Ne mogu ja ovo. Ovo ne može biti.
- Gaston, stavi tu djecu na kamion. - Ne mogu!
Stavi tu djecu na kamion!
Evo, uzmi malu. Imaš li je?
Ne, ostavite ih ovdje. Ostavite ih ovdje, molim vas. Molim vas.
Debela kukavice!
- Uzmi malu. - Na kamion!
Hajde!
Ima dovoljno mjesta. Penji se!
Penji se!
Gurni ih. Ima dosta mjesta.
Wil, kamo ideš?! Izdajice!
Yvette?
Yvette!
I poslije su ljudi držali jezik za zubima.
A jučerašnji dan odmah je postao povijest.
Jer moraš ići dalje. Tako su rekli.
Nema drugog načina.
I to je istina.
Nema drugog načina.
Prijevod titlova: Milica Milivojević