Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Azt mondják, a történelem fontos.
Az iskolában betéve kellett fújnunk a neveket és dátumokat.
Mert azt mondták, ez a történelem.
Néhány csata évszáma.
Olyan vezetők halálának dátumai, akik kimondhatatlan dolgokat műveltek.
Amit el tudnak képzelni.
De valójában senki sem tudja, mi is a történelem.
Értik, mire gondolok?
Nem.
Ezt a saját szemükkel kell látniuk.
Egyesek azt mondják: „Túlélted a háborút! Méghozzá zsaruként, le a kalappal!”
Mások pedig: „Te szemétláda, ezt meg azt kellett volna tenned!
Hogy hagyhattad, hogy ez történjen?”
Tudják, mi a helyzet?
Az emberek egyfolytában ítélkeznek.
Mindig utólag.
De amikor az ember benne van,
amikor nem tudja, mit hoz a holnap,
és senki sem tudja, sem maguk, sem én,
akkor szart sem tud.
Üdv az antwerpeni rendőrségnél!
Maguk közvetítenek a mi népünk és a németek között.
Az egyenruha tiszteletet parancsol, szóval tartsák tisztán! És magukat is!
Mindig mindent előre meg kell beszélniük a feletteseikkel.
És, természetesen, betűről betűre követik az utasításaikat.
Megértették?
Ez volt a hivatalos rész.
Most jöjjön a nem hivatalos! Clément, csukja be az ajtót!
Fiúk, tudniuk kell, hogy amikor holnap kimennek az utcára,
a két és fél hetes, alapos kiképzésüknek
semmi hasznát sem fogják venni.
Egyáltalán semmi hasznát.
Mert csupán egy dolgot kell az eszükbe vésniük.
Egyetlenegyet.
Láttam két medvét Amint vajazza a kenyerét
Ó, mily csodás dolog!
Énekeljenek!
Mily csoda volt!
Gyerünk, fiúk, énekeljék velem!
Hihetetlen csoda volt
Gyerünk, mindenki!
Hogy az a két medve kenyeret vajazott
Mindenki! Dieter!
Ott álltam, és csak néztem őket
Hallották ezt? „Ott álltam, és csak néztem őket?”
Ez az, amit nem szabad elfelejteniük.
Ott állnak, és csak néznek.
- Mekkora Alice nénikéd segge? - Hát, azt mondanám, úgy ekkora.
Polcnak tökéletes.
Várjatok, mutatom! Alice néni előrehajol, és közben
egyenesen a szemembe néz. És csak bámul.
Így áll ott.
Megvan?
Az jó nagy segg.
Ilyen?
Három frank egy rajzért.
Újoncok!
Ezen a címen munkakerülők laknak. Le kell tartóztatni őket.
Kísérjetek oda!
- Nem kéne mindig párban lenniük? - Én is azt hittem.
Mit fecserésztek itt?
Nyomás!
Tényleg parancsnak tűnik.
Vicces fiú vagy te.
Mire vártok?
- Menjünk! - Na végre!
Chaim Lizke?
- Igen. - Maga velünk jön.
Én? Miért? Uraim, ez biztosan valami félreértés.
Most!
- Láthatnám a parancsot? - Zsidóknak nem mutatom meg.
Értem. Szóval pénzt akarnak. Akkor jöjjenek be!
Jöjjenek be!
Senki sem hagyhatja el ezt a házat.
Hol van a pénz?
Erre! Kövessen! Itt van bent.
Engedjenek át! Rá akarom őt bízni a szomszédokra.
Kérem!
- Jeanne, itt maradhatna nálad? - Myriam!
- Amint tudok, visszajövök érte. Jó? - Hát persze! Gyere!
Ne félj! Hamarosan visszajövök érted.
Gyere, drágám!
Nem.
- Anyuci! Engedjen el! - Nyugodj meg! Pszt!
- Anyuci! - Kérlek, nyugodj meg!
Nem érek rá egész nap, öreg!
Várjon! Kérem, várjon! Kérem! Tudom... tudom...
Elegem van a játszadozásából!
Hallja? Vagy most azonnal lelövöm az egész családját!
Megértette?
Rendes emberek vagyunk. Tudom, hol a pénz.
- Á, szóval most már emlékszik! - Igen.
Kérem!
- Nincs több játszadozás! - Kérem!
Kifelé!
SEMMIT HITLERNEK A MI ÉTELÜNK A MIÉNK!
Bassza meg! A tablettáim! Senki sem mozdul!
Állj!
Állítsátok meg, idióták!
A francba!
Te hülye liba!
Te idióta! Eressz!
Engedjen el!
Engedjen el! Anyuci!
Mit művelsz? Rohadt zsidóimádó!
Anyuci!
- Nézd meg, mit műveltél! - Kérem, ne!
- Mocskos zsidó imádó! - Kérem, ne!
Nézd meg, mit műveltél!
Apuci!
Wilfried!
Ez nem galambdúc.
Már van saját kereseted, de ettől még nem teheted azt, amihez kedved szottyan!
Mi történt veled?
- Gyerünk, el kell menned. - Lode!
Hol voltál egész éjjel?
Gyere ide, öcskös! Mi történt?
- Azt mondják, egy SS-tiszt. - Dehogy, idióta! Egy Feldgendarm.
Azok a srácok a vaslemezzel a nyakukban.
- Mindenesetre úgy tűnik, itt tűnt el. - Hogyhogy itt?
- Ezen a környéken. A hatos körzetben. - Szolgálat közben?
Gondoljatok csak bele! Siessenek, fiúk, iratkozzanak fel!
Idióták! Ki menne a zsidó negyedbe szabadidejében, csak úgy szórakozásból?
Hát, talán egy lánynál volt, vagy ilyesmi.
Gyerünk!
Ez valóban bájos kis történet.
- Ez az egész nagyon bizarr. - Az.
Gondolom, kérdezősködtek egy kicsit.
Nincs mit kérdezni. Itt voltam,
és nem láttunk egy Feldgendarmot sem. Ezt mondtam eddig is.
- Azt mondta, hogy nem... - Komplett idiótának néznek?
Az eltűnt Feldgendarm olyan parancsot kapott,
amihez rendőri kíséretre volt szüksége.
És ez a rendőrőrs pont az útvonalán van.
- Hozza ide a naplót! - Persze, hozom a...
És mit mond a társa?
Mert mindig párban őrjáratoznak, nem?
Vagy olyasmit csinált, amiről a társai nem tudhattak?
- Tolmácsolja! - Nem szükséges.
Ez csak vicc volt, ugye? Humor.
A naplóban nincs semmi.
Ahogy Jean nézett ránk...
Látott. Látott minket azzal a Feldgendarmmal.
Higgadj le!
Jean állította, hogy az a fickó sosem járt itt. Hallottad, nem?
Mi van, ha minket is kikérdeznek?
Akkor ugyanazt mondjuk, amit Jean.
- És mi van, ha más is látott? - Nem volt ott senki más, nem?
Jöjjenek velem! Van egy kis ajándékom.
Ó, ez a kettő!
Jól van.
Uraim, kérem, azonnal szükségem lenne kíséretre egy átszállításhoz. Kommunisták.
Leszállni!
Kértek valamit enni?
SEMMIT HITLERNEK A MI ÉTELÜNK A MIÉNK!
Egyél!
A kommunista disznók bármit megesznek.
Szeretnék adni még egy esélyt a jelenlévőknek.
Meg tudja mondani valaki, mi történt a Feldgendarmmal?
Senki?
Mondj egy számot!
Egy és nyolc között.
Gyerünk!
Három.
Egy...
kettő...
három.
A Feldgendarm. Ki tud mondani róla valamit?
Le a földre!
Egy, kettő, három.
Minden egyes német katonáért, aki megsérül, sokan fognak fizetni.
Azonban...
nektek szerencsétek van.
Eljuthattok
a kommunista paradicsomba.
A pokolba már!
Igen?
Elnézést a zavarásért, Verschaffel úr. Jozef vagyok.
- Kérdezhetnénk valamit? Fontos lenne. - Persze.
Sosem zavarnám ilyenkor. Még egyszer elnézést.
- De azt mondta, ha problémám van... - Hogyne.
Mindig is úgy gondoltam, hogy nagy művész lesz belőled.
Még mindig rajzolsz, Wilfried?
Én is festek. Önarcképeket, nézd! De biztos, hogy te mindenkit felülmúlsz.
Ez biztos. Amilyen tehetséges vagy, mindenkit felül fogsz múlni.
Hoztam önnek valamit. Heringet. A következőről lenne szó.
- És azok a zsidók elmenekültek? - Igen. Itt vagyunk. Itt történt.
Tényleg egyedül voltál?
Igen, egyedül. Az volt az első napom. Még nem ismerek ott senkit.
Baleset volt. Ebben teljesen biztos vagy, ugye?
Esküszöm. Megcsúszott a sárban.
Jól van, lássuk!
A csatorna volt az egyetlen, ami nekünk... ami gyorsan eszembe jutott. Érti?
Csak egy baklövés, gondolom.
Wil!
Eltűnt.
Itt volt, esküszöm.
A németek már meg is találták a hullát. Jaj, Wil!
Gyertek ide mindketten!
Jól figyeljetek! Ha ez kiderül,
falhoz állítanak.
Ráadásul, amit most tettetek, hogy mindent elmondtatok,
emiatt már én is bűnrészes vagyok.
Értitek?
Mindent megteszek, hogy Gregor barátommal kitaláljunk valamit. De...
természetesen várok cserébe valamit.
- Nincs sok pénzünk. - Ki beszélt itt pénzről?
A fiad nagyon tehetséges festő. Hasznát vehetjük.
Ráadásul rendőr.
Annak még inkább hasznát vehetjük. Én is, és Gregor barátom is.
Megértettük egymást?
- Igen. - Megegyeztünk.
- Igen, uram. - Jól van, akkor értjük egymást.
A holttest eltűnt.
Visszamentél?
A holttest eltűnt.
Ugye nem szóltál róla senkinek?
Te?
Nem.
És azok a zsidók? Elkapták őket?
Állítólag szökésben vannak.
Ezt ki mondta?
Hol hallottad ezt?
Gondolkodj!
Ez egy halott Feldgendarm.
Mindenki őt keresi.
Az életünk függ ettől.
- Wil megmentett. - Mióta ismered őt?
Mennyi ideig tart az a kiképzés? Tudni akarom, ki ez a Wil.
Hol lakik, kik a szülei.
És azt akarom, hogy tudja, figyelik őt.
Köszönöm a meghívást.
- És gratulálok a díjakhoz. - Nem engem illetnek, az állatokat.
Add ide a kabátodat!
Menj csak be!
- Asszonyom! - Maria.
Remélem, éhes vagy.
Szia!
Yvette, ő itt Wilfried. Wilsnek szokták becézni.
Lode egyik barátja.
A legtöbben Wilnek hívnak.
Egészen másképp képzeltelek el.
Wils!
A rotterdamstraati fodrászüzletből?
Nem, ők nem a rokonaim. Apám a városházán dolgozik.
A városházán?
Otthon németül beszéltek?
Csak néhány szót. Mint mindenki, gondolom. Ausweis, bitte, Kartoffeln...
Nem fontos. Ülj le! Vagy a nadrágodba csináltál?
Apám!
Apa?
Ennyi elég.
Van otthon rádiótok?
- Milyen állomásokat hallgatsz? - Mindig mindenkit kifaggat.
Mert mindenkire kíváncsi vagyok, fiam. A vevőktől is meg szoktam kérdezni ezeket.
Szóval, milyen állomásokat hallgatsz otthon?
Nem sok minden megy a rádióban.
Tudna ajánlani valamit?
Csak azért vagy itt, mert nem bízunk benned.
Az életünk a te kezedben van.
És nem bízunk benned.
- Szóval az apád a városházán dolgozik. - Igen.
Ez nem igazán válik a javadra.
Kinek mondtad el, hogy megölted a Feldgendarmot?
Senkinek.
Hogyan lehetünk biztosak benne?
Én honnan tudjam, hogy bízhatok-e magukban?
Egy csónakban evezünk.
Nem tehettünk mást.
Lode...
Ha elárulod őt, elvágom a torkodat!
Itt is van, Wilfried. Nézd ezt a palotát!
Ezt a házat egy zsidó jóvoltából kaptam, akinek sürgősen távoznia kellett.
De gondoskodom a házról, szívességet teszek annak az embernek.
És ha visszajön?
Amiatt ne aggódj! Gregor barátom szerint egyhamar nem jön vissza.
De nézd meg ezt, Wilfried! Itt aztán kedvünkre festhetünk.
Ne aggódj! Az a zsidó nem jön vissza. Egyesek többet tudnak, mint mások.
- Érted? - Azt hiszem.
Mutatni akarok valamit. Tudod, mi a fontos manapság?
A tudás. A tudás és az ideálok.
Jómagam például idealista vagyok.
Már a háborút megelőző négy évben is ellenőriztem, mi folyik a kikötőben,
és jelentettem, Gregor barátomnak. Ez tudás.
Információval szolgáltam neki, és havi 1000 frankot kaptam négy éven át.
- Már akkor is benne voltak? - Mindenki aludt.
Tudod, benned is egy idealistát látok, drága barátom.
- Idealistát? Bennem? - Igen, ők a legjobbak.
Azok az idealisták, akik nem tudják, hogy idealisták.
És nálad ez még azzal is társul, hogy művész vagy.
Festened kell. A művészet, drága barátom, küzdelem.
Érted?
Túl sokáig hagytuk, hogy a zsidók elkorcsosítsák a művészetünket.
És amikor már ünnepelt művész leszel egy zsidóktól mentes országban,
akkor majd elmondhatom, hogy én fedeztelek fel.
Gyere!
Ravaszak, gyávák és kegyetlenek, és általában tömegesen jelennek meg.
Az állatok között az alattomos, földalatti pusztítást képviselik.
Ilyenek a zsidók az emberek között.
Pajesz és szakáll, kalap és kaftán jellemzi a keleti zsidókat.
Ha ezektől megszabadulnak, csak az élesebb szeműek szúrják ki őket.
A hazájuk Ázsia.
Onnan vándorolnak tömegesen Oroszországon és a balkáni államokon keresztül Európába.
Sieg Heil!
Az izraeliták a méreg, barátaim.
Meddig? Meddig kell még lenyelnünk ezt a mérget?
Olyan nemzet vagyunk, amely lenyeli és behódol?
Vagy oroszlánok nemzete vagyunk?
Oroszlánok nemzete!
A nemzet, ami megtagadja nemzeti jellegét, nem méltó arra, hogy nemzet legyen.
Egy árja, aki csak áll és nézi,
ahogy a vérét és a földjét meggyalázzák,
nem méltó arra, hogy árja legyen.
Ezért én azt mondom: takarodjanak a zsidók!
Takarodjanak a zsidók!
A zsinagógához!
Ki velük!
Egy nagy csapat tart a zsinagógához. Ennek tragédia lesz a vége.
Mindenki jöjjön velem!
Már nem is vagy olyan kemény, mi? Már nem is vagy olyan kemény!
Inkább tegyek bele valamit?
Hagyjátok abba, srácok! Itt vannak! Hagyjátok abba! Jönnek!
Mi van? Ez nem focimeccs!
A rohadt életbe!
Mi van, valami díjat osztogatnak?
Ne mondják, hogy semmit sem láttak, a rohadt életbe! Mindenki menjen haza!
Mindenki menjen haza, a fenébe is! Gyávák!
Wilfried! Drága barátom!
Hová tűntél? Kimaradtál a legjobb részéből, a fenébe is!
Fantasztikus volt!
Fantasztikus volt, barátom!
Fantasztikus volt! Itt kellett volna lenned!
Igen! Megcsináltuk! Megcsináltuk!
Mi folyik itt? Új barátaid vannak?
Ne itt!
Mutatni akarok valamit.
Lode, higgadj már le! Ez nem az, amit hiszel.
- Higgadj már le! - Kollaboráns!
- Lehiggadnál végre? - Kollaboráns!
Mutatni akarok valamit. Gyere!
Elhozta a barátját.
Köszönjük, amit értünk tesznek.
Elbújtattam, aztán idehoztam őket.
- Hogy van? - Azóta egy szót sem szólt.
- Hoztak tojást? - Nem, nem hoztam magammal ételt.
Tessék! Kérd meg őket, hogy ürítsék ki!
Köszönöm!
És most mondd el, mi történt a holttesttel!
Bedobtuk a vízbe a Willem-dokknál.
Bedobtátok?
Yvette-tel?
Barátokkal.
A Fehér Brigád?
Barátaim,
mindannyian félünk.
Ezt senkinek sem kell szégyellnie.
Amit teszünk, az fontos.
Még akkor is, ha nagy valószínűséggel senki sem fog emlékezni ránk.
De nem is ezért tesszük.
Az áldozataink...
szükségszerűek. Ahogy a félelmeink is. Ennyi.
Embereket hurcolnak el.
És mi mit teszünk?
Vezetékeket vágunk el.
Szlogeneket festünk a falakra.
Valójában csak kölykök vagyunk, időnként borsot törünk a németek orra alá,
ahelyett, hogy tényleg harcolnánk ellenük.
Tudjuk, hogy lesznek razziák.
Ezt tudjuk.
De azt nem tudjuk, hogy mikor, nem tudjuk, hogy ki lesz benne,
és fogalmunk sincs, hol. Valójában semmit sem tudunk.
De a kérdés az...
teszünk valamit ellene?
Megmentjük az emberek életét?
Örülünk, hogy látunk.
Menj csak!
Húsért jöttem.
Talán tévedtem veled kapcsolatban.
Ki vagy te, Wil?
Hát, örülök, hogy nem az a csirke.
Mondd csak, csirke, tudsz táncolni?
Tudsz táncolni?
Wils!
Tessék! Nem sertés.
És egy főtt tojás.
Ó, Fred Astaire!
Vigyázz Yvette-tel!
Ilyen rossz benyomást keltek?
Nem miattad mondom, miatta.
Légy óvatos!
Meg fog bántani.
Köszönöm!
A gyermekkor évei A gyermekkor édes évei
Örökre megőrizlek az emlékeimben
Valahányszor azokra az évekre gondolok
A szívem nehéz lesz, és bánattal teli
Ó, de gyorsan megöregedtem!
Az emlékeimben még ott áll az a kicsi ház
Ahol születtem, ahol felnőttem
Látom benne a bölcsőmet
Még mindig ugyanott áll
Minden elhalványult, mint egy álom
- A seprűkért jöttem. - Melyikekért?
- A pirosakért. - Azok az emeleten vannak.
Szóltak nekik.
Ez az a férfi, akiről meséltél nekünk, Bianca?
Választanod kell egy fedőnevet. Én Valentino vagyok.
Angelo.
Az Angelo jó név lenne neked.
Isten hozott, Angelo!
Úgy hallottam, nagyon jól kijössz azokkal a kollaboránsokkal a kávézóból.
Nos...
Az jó. Nincs azzal semmi baj.
Ha például hallasz egy razziáról, nyugodtan fordulj hozzánk!
De légy óvatos! Ez veszélyes játék.
De menj csak, és férkőzz a közelükbe!
Hol is tartottam? Ja, igen, szóval azt mondtam annak a zsidónak:
„Ez az én időm. A tiéd lejárt. Megértetted?”
Azt tegye vissza a nadrágjába, Verschaffel úr! Három gin lesz?
- Igen. - Én sört kérek. Nem bírom az italt.
Egy sört a művészünknek. És Susnak is hozzon valamit!
- Üdv, Verschaffel úr! - Sus költő. Egy másik felfedezettem.
Sus számomra az új Paul van Ostaijen.
Nem túlzok.
- Ülj ide hozzánk! - Felejtsd el!
Menj, ülj oda, te potyázó! Költő, aki meg se mozdítja a seggét.
- Wilfried, ő itt Jenny. - Örvendek.
- Úgyszintén. - A főnök.
Én vagyok a parázs a szivarjában.
- Ugyan már, Jenny! - Ez nem hazugság, ugye, Felix?
Felix szerez nekem egy dohányboltot.
Ezt ígérte. Egy nap, mire megőszülök.
- Türelem, drágám! Meglesz a boltod. - A következő razziánál. Megígérted.
Drága a hölgy. Egy nő egy vagyonba kerül.
Gyere ide, hadd nézzelek!
- Omer! - Igen?
- Azt hiszem, Wilfriedet már ismered. - Ó, a festő!
Wilfried, ő itt Omer Verschueren. Jegyző.
Miért nem kéred meg Wilfriedet, hogy fessen rólad egy portrét?
- Portrét is festesz? - Igen. Bár az a legnehezebb.
- Egy gint kérek. - Wilfried!
Irma, egy dupla gint Vingerhoets úrnak!
Csatlakozz hozzánk, Eduard!
Ez az áruló mit keres itt? Ki hozta őt ide?
- Mit számít az? - Mi rosszat tett a fiú?
Figyelj, ő közénk tartozik! Ez a legény a mi emberünk. Mi a fene?
Kösz, Irma!
Amikor a zsinagógához meneteltünk, ez az áruló riadót fújt.
Rohant az őrsre, hogy beköpjön minket.
Féltem, hogy valami baj lesz. Úgy gondoltam, jelentenem kell.
Ugyan már, Eduard! A fiú csak tette, amit kötelességének hitt.
Kötelesség a seggem! Tényleg véded őt?
Mennyi ideje van a rendőrségnél? Még nem tud semmit.
Valóban?
Na és te, Verschaffel?
Talán te küldted az őrsre, hogy szabotálj minket.
- Ugyan, Eduard! - Higgadj le!
Vigyázz a szádra, ember!
Vigyázz a szádra!
Majd meglátjuk, mit mond Gregor.
Gregor barátom a képedbe fog röhögni. Ez biztos.
- Nyugalom! - Ez biztos!
- Srácok! - Ez biztos!
Felix, nyugodj meg! Vigyázz, mit árulsz el Gregornak!
Gregor idegen, Felix.
Senki sem küldött az őrsre, legkevésbé Verschaffel úr.
Bevallom, fel kellett volna készítenem Wilfriedet arra, hogy mi történhet.
Így igaz. Ő művészlélek, még nem tudja, mi a dörgés.
A mocskos firkálmányaival. „Művészlélek.”
Ha valaki ért a mocskos dolgokhoz, az te vagy, Mr. Mocskos Ujj.
Hihetetlen, hogy ezzel az orral egyáltalán Ujjnak hívjátok.
Ez elég beszédes volt. Vagy eláruljuk, ki is vagy valójában? Szórakozol velem?
Gyerünk! Igyunk, emberek!
Az ifjak naivitására! Csináljanak jó sok butaságot!
- Sok butaságot kell még csinálnod. - Egészségünkre!
- Gyerünk, szóljon az a lövés! - Fogd be a füledet!
Ne csináld!
A rohadt életbe! Ezt odakint csináljátok, idióták!
- Én inkább megyek. - Felvágósok!
Tölts még egyet!
Ez egy címjegyzék. Egy vázában volt elrejtve.
Gregor Schnabel, Obersekretär, Geheime Feldpolizei.
Két telefonszám van.
„Gregor barátom.” Ezek a német kapcsolatai?
- Igen, de vannak itt helyi nevek is. - Kollaboránsok?
Igen, sokat ismerünk közülük, de van itt néhány meglepetés is.
Nem is rossz, hogy összebarátkoztál Szakállassal.
Ezt nézd! Hét ház tulajdoni lapja a zsidó negyedben.
Több mint hét házé.
Mindegyik szinte ingyen. És mindegyik Omer Verschueren jegyzőtől.
Van itt még.
Egy dohánybolt.
A Szakállas ígért Jennynek egy dohányboltot.
- „Rijfstraat.” - Ennek is ott a tulajdoni lapja?
- Jól nézd meg! - Nincs.
Jenny még nem kapta meg a boltját.
Azt mondta, a következő razzia után.
Tovább kell keresnünk.
Várj!
Megint égve hagytad a villanyt?
Bolond vagy. Mindig ez van.
Felteszek egy lemezt.
Gyerünk, Will, gyerünk! Gyía! Át a pocsolyán!
Ne, kérlek, ne hagyd abba! Kérlek!
Gyere, Wil! Menjünk, fiú!
Ó, a helyettesünk! Gratulálok. Nagyon örülök neked, Ujj!
Mindenki megértette a parancsot?
Zárjuk le az utcákat, senki sem mehet se be, se ki! Ennyi.
És ne avatkozzunk a dolgukba!
A zsidókat nyilvánvalóan figyelmeztették.
A francba!
És jó előre.
Tehát van köztünk egy patkány.
Az én egységem csak egy órája kapta meg a parancsot.
Rajtuk kívül
senki sem tudott a tervről.
Csupán három ember tudott a tervről: én, Felix Verschaffel és maga.
Megtalálom a patkányt, és átadom magának.
Remélem is, a maga érdekében.
Ne okozzon még egyszer csalódást!
Elmentünk.
Gyere ide, drága keresztfiam!
Együtt vagytok? Mutass be!
- Ő Yvette, ő pedig Emma néném. - Üdv!
Nagyon fiatalka vagy.
Gyere, be akarlak mutatni valakinek! Nem vagytok szomjasak?
Gyertek, kövessetek!
Wil, gyere, igyunk valamit!
Édesem!
Ő az unokaöcsém, Wilfried, és az ő Yvette-je.
Nagyon örvendek! Kérem, foglaljon helyet a kanapén!
Mi már ismerjük egymást.
Csodás a hajad! Áruld el a titkod Emma néninek!
Micsoda véletlen egybeesés, nem?
Kér valamit inni? Pezsgőt? Rövidet? Nem?
Mi a baj? Kissé feszültnek tűnik.
Bocsásson meg, nem akartam zavarba hozni!
Én vagyok, és maradok is a megszálló, és ezért elnézést kérek,
de nem vagyok ellenség.
És ez nem állt szándékomban,
de a csodálatos Emma nénjével fülig szerelmesek lettünk egymásba.
Megbolondulok ezért a nőért.
Mindenesetre, ha valaha is nehézségei adódnának...
Az antwerpeni rendőrség egyik tagja.
Nem kérek rövidet.
Hát...
Egy, kettő, három... fenékig!
Ezek az antwerpeni rendőrök igazi atléták.
Wil, nem táncolunk?
Itt barátok között van. És ha közénk tartozik, innia kell.
Ha nem, nem tartozik közénk. Elnézést, talán ez faragatlanságnak hangzik,
de a katonák között ez ilyen egyszerű.
Aki iszik, az bajtárs.
Aki nem iszik, az egy rohadt patkány. És én utálom a patkányokat!
Igyon valamit, kérem! Hihetetlenül feszült.
Patkány!
Várjunk...
Gregor, ne csináld ezt azzal a fiúval! Olyan gonosz vagy!
Angyalom, ő nem fiú.
Ő egy igazi férfi.
- Nagyon jó. Nagyon-nagyon jó. - Most kezdődik igazán a buli.
Egy, kettő, három... fenékig!
Egy, kettő, három...
Fenékig!
Elég!
Wil!
Hogy megy a munka? Minden rendben?
A nénikéje mesélt egy vad történetet az első napjáról az őrsön.
Az éjszaka közepén állított haza, az egyenruhája csupa sár volt.
Gondolom, a társáé is.
Ahogy a nénikéjének is mondtam, az igazi történet,
arra vagyok én kíváncsi.
Biztosan nagyon szórakoztató.
Sőt, oltári vicces.
Brunyálnom kell.
Wil!
Milyen képet vág!
Nicsak, ki van itt!
- Menj a fenébe! - Pisikélsz azzal a picike pisilőddel.
Kezdesz felhúzni. Nem mondom még egyszer: menj a fenébe!
„Menj a fenébe! Menj a fenébe!” Hű, de nagy a szád!
Jó nagy a szád, haver,
de valójában csak egy bábu vagy Verschaffel játékában.
Wil! Hagyd abba, Wil!
Wil!
Na? Most büszke vagy magadra? Halálvágyad van, vagy mi?
- Magyarázd meg! - Emma szerint provokáltad az SS-eseket.
Nem emlékszel? Akkor hadd emlékeztesselek!
Részeg voltál, és kórházba juttattál valakit!
Verschaffel úr egyik barátját!
Ne beszélj nekem Verschaffelről!
Nem fogod fel, mennyivel tartozunk neki?
Csak azt tudom, hogy benyaltál neki, és most tőlem is ezt várja.
- Te hálátlan kutya! - Gyerünk!
Tiszteld az apádat!
Emma azt mondta, hogy undorító volt, és káromkodtál, mint egy kocsis!
Piros lámpa, zöld lámpa!
HENTESÜZLET FRANS METDEPENNINGEN
Nem emlékszel rá, hogy mit beszéltél.
Emlékszel?
Te,
a németek előtt...
azt kiabáltad, hogy vízbe dobod Sust a Willem-dokknál,
és hogy van még hely a halott tiszt mellett.
Ha átkutatják a dokkot, nekünk végünk van.
Mindannyiunknak.
Elképzelhető, hogy nem értették, mit hadoválsz.
- De lehet, hogy összerakják a képet. - Jean össze tudja rakni a képet.
Ő látott minket azzal a Feldgendarmmal.
Lebuktunk.
- El kell bújnunk. - Elég volt! Ezzel nem jutunk előrébb.
Lode, vedd fel az egyenruhádat, és menj be dolgozni! Gyerünk!
Te is!
Gyerünk, Maurice, szedd össze magad!
Azt mondtam, szedd össze magad! Gyerünk!
Nem voltál ott mellettem.
Jöjjön velem!
Itt is van, a nap hőse.
A vadállat. Antwerpen legnagyobb ivója.
Jól aludt? Másnapos?
Ne ácsorogjon ott, jöjjön fel! Jöjjön!
Mennyire ismeri Antwerpen történelmét?
Azt tudta, hogy a Willem-dokk építését 1803-ban maga Napóleon rendelte el,
de csak tíz évvel később kezdték el használni? Ezt tudta?
És azt tudta, hogy nem olyan mély, mint amilyennek gondolnánk?
Csupán hat méter mély. Nincs sodrás.
Hogy miért mesélem ezt el? Mutatni akarok valamit.
Ezt egy meggyilkolt tiszt zubbonyában találtuk.
A parancsa.
Mint látja, épp úton volt, hogy letartóztasson néhány munkakerülőt.
Ismeri a szabályt. Ahhoz rendőri kíséret kell. Jöjjön!
A maga rendőrőrséről. Tud erről valamit?
Miért állt meg? Jöjjön velem!
És van még valami, amit szeretnék megmutatni, ha szabad.
Tudja, mennyire kellemetlen nekem, hogy megtalálták ezt a holttestet?
A gyilkossági ügyet lezárták. A vezeklés megtörtént.
A kommunistákat megbüntették.
De most kezdhetem elölről az egész nyomozást.
De mindegy is, ez az én szerepem ebben a történetben.
Azt viszont még nem tudom, mi a maga szerepe.
Talán maga igen?
Jöjjön!
A tejesemberünk.
Üljön le!
A kollégája még mindig tagadja,
hogy a meggyilkolt Feldgendarm jelentkezett a maguk őrsén.
Hisz neki?
Mi nem.
Látták, hogy a Feldgendarm a maguk őrse felé tart.
Hozzánk nem jött. A mi őrsünkön nem volt.
A maguk őrsén senki sem látta őt élve.
De te mégis tudtad,
hogy a teste a Willem-dokknál van.
Részeg voltam.
A fülese mégis telitalálat volt. Hogy lehet ez?
- Hallottam valahol. - Szóval hallotta. Jól van. Kitől?
Tőle?
Van valami, amit most elmondana?
Nincs?
Jöjjön velem!
Ki látta a Feldgendarmot? Te vagy ő?
Te vagy ő?
Vagy mindketten?
Láttam két medvét
Amint vajazza a kenyerét
Ott álltam, és csak néztem őket
Jean nem csinált semmit.
Jól látni, hogy így védik egymást. Higgye el nekem, ez érték!
- Én nem védem őt, hiszek neki. - Nem számít, hogy Jean tette-e.
Amúgy is meg akartunk szabadulni tőle, és ez egy kitűnő ürügy volt.
De elmondjam, miért van még mindig itt?
Észrevettük, hogy néhány tiszt csatlakozott az Ellenálláshoz.
A Fehér Brigád embereihez.
Nem áll véletlenül kapcsolatban valamelyikükkel?
Az igazat mondom.
Efelől nem vagyok teljesen meggyőződve, de belemegyek a játékba.
A barátnője...
Yvette.
Ugye?
Ő igazán...
nagyon csinos nő.
A parkett ördöge.
Úgy hallottam, hogy a kollégájának, Metdepenningennek a nővére.
Ő esetleg tud valamit arról, hogy mi történt a Feldgendarmmal?
Kedvellek.
Azt hiszem.
És próbálok segíteni neked.
Kedves családod van.
És bájos barátnőd.
És ha szeretnétek, hogy legyen közös jövőtök,
akkor ideje, hogy állást foglaljatok.
Jeant letartóztatták.
Csak annyit tudok, hogy magának kereste a bajt.
Gustnak igaza van.
Aki szembe megy a vezetéssel, ne dolgozzon a rendőrségnek!
Mármint nem működött együtt eléggé.
Mindegy...
Ha van itt valaki, aki tisztázni tudja Jeant,
vagy igazolni a bűnösségét,
az most beszéljen!
Ülj le, kölyök! Oda! Arra a székre!
Hát itt van.
A tékozló fiú.
Ismered a példabeszédet, ugye?
- Versch... - Beszélhetnénk nyíltan?
A mi oldalunk
áll nyerésre.
Az én időm érkezett most el.
És te mi csinálsz? Elárulod magad.
És engem is elárulsz.
Tudod, mivel jár ez nekem? A fiam lehettél volna.
Felfogod ezt? Nem.
Nem érted. Na jól van...
Adok neked még egy esélyt.
Egy igazi lehetőség egy olyan igazi opportunistának, mint te.
Ez az utolsó esélyed, hogy jó útra térj.
Öld meg ezeket a patkányokat!
Öld meg azt a patkányt! Öld meg azt a zsidó nőt,
azt a büdös, mocskos patkányt, a kedvemért. Meg fogod ölni őket, értem!
Táncolj!
Zökkenőmentes landolás.
Srácok, hegyet fogunk mászni.
Ezt az embert a Brüsszelbe tartó vonatról szedték le.
Belga igazolvány volt nála, nagyon jó kis hamisítvány,
de a pasas körül volt metélve.
Zsidó.
A valódi neve Lizke.
Gyere velem!
Véletlenül épp akkor tartóztattuk le a hamisítót.
Egy perc sem kellett neki ahhoz, hogy elárulja a megbízóját.
Nem ismersz véletlenül
egy bizonyos Valentinót?
Vagy valakit, akit Valentinóként emlegetnek? Nem?
Na és egy Biancát?
Őt sem.
És Angelót?
Angelo!
Szabadíts ki innen!
Angelo!
Te... szabadíts ki innen, kölyök!
- Nem tudja, mit beszél. - Ne sértegess tovább!
Te vagy Angelo.
A hentes fia Valentino.
És Bianca, őt láttam táncolni, igaz?
- Mi akar tőlem? - Hadd magyarázzam el!
Gondoskodom róla, hogy te, a szerelmed és a családod túléljétek ezt.
De cserébe segíteni fogsz. Megértetted? Hogy hangzik?
Tényleg azt hitted, hogy komolyan érdekel a nénikéd?
Azt hitted, nem tudom, hogy zsidók rejtőznek a borospincében?
Ahogy sejtettem, itt minden összefügg.
Meg akarod menteni a saját és a családod életét.
Ettől leszel igazi férfi.
Aki tudja, mit jelent áldozatot hozni.
Aki tudja, mit jelent megvédeni valakit, és tudja, hogy ez egy piszkos játék.
És ha ezt megérted,
akkor egy nap talán úgy nézhetsz tükörbe, hogy egy igazi férfit látsz.
Választanod kell.
Szóval...
mi legyen?
Hát életben vagy!
Lizke halott.
Myriam halott.
Valószínűleg a kislány is.
Náluk van a professzor.
A németek mindent tudnak.
Mindent kivertek a professzorból.
Ennyi volt. Vége.
Valószínűleg igen.
De mi túlélhetjük ezt.
Gregor azt akarja, hogy hamis információt adjak át
nektek és az Ellenállásnak.
Szombaton razzia lesz.
És azt akarja, hogy rossz környéket mondjunk a zsidóknak.
Ki kell derítenünk, hol lesz a razzia valójában.
Én tudom.
Tudom a jó címet.
De ha elmondom nektek, halottak vagyunk.
Mondd meg a címet!
Soha, de soha nem bocsátanék meg magamnak.
Érted?
Mondd meg a címet!
Engem nem érdekel, ha meghalok.
Azt akartam, hogy ti dönthessetek.
Mert te nem tudsz dönteni.
Mert a túlélés a tét.
A lelkiismeret luxus.
Ezt fogod mondani a gyerekednek is?
Mert...
én nem.
Inkább meghalok.
Mondd meg a címet!
Pelikaanstraat.
Yvette!
Maradj itt!
Hadd menjen!
Túl fogjuk élni.
- A Pelikaanstraaton lesz. - Én úgy tudtam, a Terliststraaton.
Nem. Ezt akarták elhitetni velünk, de a Pelikaanstraaton lesz.
Valaki kiszivárogtatta a professzornak. A titkosrendőrségtől tudjuk.
Magától Gregor Schnabeltől.
Szóljatok a zsidóknak, az istenért!
Én ezt nem akarom.
Én sem. És?
Változott a terv. A németek nem jönnek.
A városházától jött a parancs, hogy vegyük át a műveletet.
A razzia pedig a Terliststraaton lesz.
Kirángatjuk a zsidókat a lakásaikból, és a teherautóra tesszük őket. Világos?
Még valami.
Mivel a németek nem lesznek ott, a zsidók valószínűleg ellenállnak.
Azt majd meglátjuk.
Úgy van, Gust. Jobb, ha nem nehezítik meg a dolgunkat.
Nem hagyjuk, hogy packázzanak velünk. Mindenki megértette? Oszolj!
Megtesszük?
Akkor meg kell tennünk.
Ha nem tesszük...
akkor mi lesz?
Gyere!
Minden zsidót az autóra! Mozgás!
- Gyorsabban! - Kifelé! Ne piszmogjanak!
Kifelé! Gyerünk! Az autóra!
- Szedjük össze a patkányokat! - Gyorsabban!
Jöjjenek! Ne ellenkezzenek!
Gyerünk, ember! Húzza fel a nadrágját! Húzza fel a nadrágját, ember!
Gyerünk! Jöjjenek velem, az istenit!
Wils, Metdepenningen, mi a fenét bámészkodnak?
- Vegyék ki a részüket! - Fel!
A francba is!
Fel!
Mi baja? Mire vár?
Hé, Wils! Ezt nézd! A fenébe is!
Ezt megérné lerajzolni, nem? Gyerünk!
Mozgás! Ha nem látnak munkához azonnal, a teherautó alá hajítom magukat!
Az autóra! Mozgás!
Elegem van ebből!
- Ne panaszkodjon! - Megőrülök! El a kezekkel!
Gyerünk, felszállni!
- Ne! - Felszállni!
Szép munka! Ott fönt még vannak patkányok.
Gyere már! Gyere!
Az emeletre!
Nekem ez nem megy.
Ez nem megy. Ezt nem lehet.
- Gaston, tedd a gyerekeket az autóra! - Nem megy!
Tedd a gyerekeket az autóra!
Tessék, fogd meg a kicsit! Fogod?
Ne, hagyd őket! Hagyd őket, kérlek!
Te gyáva dagadék!
- Fogják meg a kicsit! - Az autóra!
Gyerünk!
Még van hely bőven. Felszállni!
Felszállni!
Nyomjátok fel őket! Még van hely bőven.
Wil, hová mész? Áruló!
Yvette!
És ezután az emberek befogták a szájukat.
És a tegnap azonnal történelemmé vált.
Mert tovább kell lépni. Ezt mondták.
Nincs más lehetőség.
És ez igaz.
Nincs más lehetőség.
A feliratot fordította: Borsody Anna