Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Historien är viktig, sägs det.
I skolan lärde vi oss namn och datum utantill.
För det är det som är historia, sa de.
Något fältslags årtal.
Någon jävla tyranns dödsdatum.
Och så vidare.
Ingen vet vad historia är på riktigt.
Förstår du vad jag säger?
Nej.
Man måste se den med egna ögon.
Folk säger: "Wow, du överlevde kriget. Som polis, dessutom, bra jobbat."
Andra säger: "Ditt jävla as. Du borde gjort si eller så."
"Varför lät du det hända?"
Vet du hur det kommer sig?
Folk dömer en alltid.
Alltid i efterhand.
Men när historien pågår omkring en,
när man inte vet vad som kommer ske imorgon,
för det vet ingen, inte du, inte jag,
då vet man ingenting.
Välkomna till Antwerpens poliskår.
Ni är medlare mellan de våra och tyskarna.
Folk respekterar den där uniformen, så håll den ren. Er själva med.
Ni måste förankra allt ni gör med era överordnade
och förstås följa deras order till punkt och pricka.
Förstått?
Det var den officiella biten.
Mellan oss nu. Clément, stäng dörren.
Mannar. När ni kliver ut på gatan imorgon,
så kommer er utförliga utbildning på två och en halv veckor
vara fullkomligt värdelös.
Vatten värd.
Det är bara en sak som ni måste hålla i minnet.
En enda.
Jag såg två björnar Smörgåsar smöra
Åh, en sån sak att se
Sjung med!
Åh, en sån sak
Sjung med, allihopa!
En sån sak att se
Alla ska sjunga!
Att björnar kunde smörgåsar bre
Allihopa. Dieter.
Jag stod bredvid och tittade på
Hörde ni? "Stod bredvid och tittade på?"
Det måste ni lägga på minnet.
Ni ska stå bredvid och ni ska titta på.
- Hur stor häck har hon, din faster Alice? - Minst såhär, ungefär.
Man kan förvara grejer på den.
Nu ska ni få höra. Alice böjer sig fram såhär och samtidigt
stirrar hon mig rakt i ögonen.
Såhär står hon.
Får du med det?
Det där är en stor häck.
Är det hon?
Är det det?
Tre franc för en teckning.
Rekryter!
Det finns arbetsvägrare på denna adress. De ska arresteras.
Visa mig dit.
- Jag trodde de alltid skulle jobba i par? - Ja, jag med.
Vad är det för prat?
Skynda på.
Det ser ju ut som en order.
Vilken lustigkurre du är.
Vad väntar vi på?
- Vi går. - Seså.
Chaim Lizke?
- Ja. - Följ med oss.
Jag? Följa med vart? Mina herrar måste ta fel.
Skynda på.
- Går det att få se ordern? - Sånt visar vi inte för judar.
Jag förstår. Ni vill ha pengar. Då måste ni nog komma in.
Kom in.
Ingen lämnar lägenheten.
Var är pengarna?
Här. Följ mig. Här inne är pengarna.
Släpp ut mig. Jag ska lämna henne hos grannarna.
Snälla ni.
Snälla.
- Jeanne. Kan hon vara hos er? Snälla? - Myriam.
- Jag kommer tillbaka så snart jag kan. - Ja, självklart. Kom.
Var inte rädd. Jag är strax tillbaka.
Kom in, lilla du.
Nej.
- Mamma! Släpp mig! - Tyst med dig.
- Mamma! - Snälla, var tyst.
Jag har inte tid för det här!
Vänta lite. Snälla vänta. Jag har... jag har...
Nu räcker det med det här.
Förstår du? Annars skjuter jag dig här och nu.
Förstått?
Jag vet var jag har pengarna.
- Jaså, nu minns du. - Ja.
Snälla.
- Inga fler fasoner! - Snälla.
Ut med dig!
INGET ÅT HITLER VÅR MAT ÄR VÅR!
Fan! Mina piller! Stå stilla!
Halt!
Stoppa henne, dumhuvuden!
Helvete!
Din dumma sugga!
Släpp taget!
Släpp mig!
Släpp mig! Mamma!
Vad gör du? Älskar du judar eller, ditt svin?
- Se vad du ställt till med nu! - Snälla, nej.
- Din judeälskande skit! - Snälla!
Det här är ditt fel!
- Wilfried? - Det här är ingen fågelholk.
Du tjänar egna pengar nu, men du får inte bete dig hur som helst för det.
Vad har hänt dig?
- Ni måste gå härifrån. - Lode?
Var har du varit hela natten?
Kom hit, bror min. Vad har hänt?
- Det var en SS-officer, sägs det. - Nej, dumbom. En Feldgendarm.
Militärpolisen, de med plåtbrickor runt halsen.
- Det var här han försvann, hur som helst. - Vad menar du med här?
- Här i närheten. Sjätte distriktet. - I tjänst eller ledig?
Tänk efter lite. Skynda på, pojkar, skriv in er.
Idioter. Vem skulle gå till judekvarteren på fritiden? För skojs skull?
Han kanske hade en flicka där eller nånting.
Kom igen.
Det är en mycket, mycket lustig historia.
- Det är alldeles bisarrt. - Ja.
Jag utgår från att ni frågat runt om det.
Det finns inga frågor att ställa. Jag var här
och här sågs ingen Feldgendarm till. Det är vad jag redan har berättat.
- Han säger att vi... - Hur korkade tror du att vi är?
Den saknade Feldgendarmen hade fått order
som han behövde poliseskort för att utföra
och denna polisstation skulle han passera på vägen.
- Hämta loggboken. - Ja, jag hämtar...
Vad säger hans kamrat?
För de patrullerar alltid i par, inte sant?
Eller hade han ett ärende som hans kamrater inte fick känna till?
- Översätt. - Det behövs inte.
Det var ett skämt, eller hur? Humor.
Det står inget i boken.
Hur Jean tittade på oss...
Han måste ha sett oss med militärpolisen.
Lugna ner dig.
Jean insisterar på att han aldrig var här. Det hörde du väl?
Och om de vill förhöra oss?
Då ger vi samma svar som Jean.
- Tänk om någon annan såg oss? - Det var ingen annan där. Eller?
Kom med här. Jag har en present till er.
Åh, dessa två.
Bra.
Mina herrar, vi behöver omgående er hjälp med en fångtransport. Kommunister.
Ut med er!
Vill ni ha något att äta?
INGET ÅT HITLER VÅR MAT ÄR VÅR!
Ät.
Kommunistsvin äter vad som helst.
Jag vill ge en chans till åt alla här närvarande.
Kan någon säga mig vad som hände vår Feldgendarm?
Ingen?
Säg en siffra.
Mellan ett och åtta.
Nå?
Tre.
Ett...
...två...
...tre.
Feldgendarmen. Vem vet något om honom?
Ner!
Ett, två, tre.
Varje gång något sker en tysk soldat, ska ni betala tillbaka flerfaldigt.
Men...
...ni har tur.
Ni får resa
till kommunisternas paradis.
För fan då.
Ja?
Förlåt att jag stör, Herr Verschaffel. Det är Jozef.
- Får vi fråga en sak? Det är brådskande. - Ja.
Jag vill inte störa vid den här tiden. Jag ber än en gång om ursäkt.
Men herrn har sagt att vid trångmål... - Självfallet.
Jag har alltid tänkt att det ska bli en stor konstnär av dig.
Tecknar du ännu, Wilfried?
Jag också, självporträtt som ni ser. Men du överträffar väl oss alla.
Det är säkert. Med din talang överträffar du vem som helst.
Jag har med mig något. En sill. Jag ska tala om varför vi är här.
- Och judarna kom undan? - Ja. Här är det. Här hände det.
Var du verkligen helt ensam?
Helt ensam. Det var min första dag. Jag känner ingen där.
Det var en olycka. Det är du säker på, eller hur?
Det kan jag svära på. Han halkade i gyttjan.
Okej, då tar vi oss en titt här.
Gatubrunnen var det enda stället som vi... Som jag kunde komma på.
Det var dumt gjort, kanske?
Wil!
Han är inte där.
Han var här, jag lovar.
Tyskarna måste redan ha hittat honom. Åh, Wil.
Ställ er här, ni två.
Om detta kommer ut
så hamnar ni framför en vägg, förstår ni?
Dessutom, att berätta för mig såsom ni gjort nu,
det gör ju mig medskyldig.
Hänger du med?
Med det sagt ska jag se vad jag kan ordna med min freund Gregor.
Men jag måste naturligtvis kompenseras.
- Vi har inte mycket pengar. - Vem sa pengar?
Sonen din har konstnärlig talang. Det kan man ha nytta av.
Dessutom är han polis.
Det kan vara ännu bättre. För mig och för Gregor.
Förstår vi varandra?
- Ja. - Då säger vi så.
- Ja, herrn. - Vi förstår varandra.
Liket var borta.
Gick du tillbaka dit?
Liket var borta.
Du har väl inte berättat för någon?
Har du?
Nej.
Och judarna? Fick de tag på dem?
De är fortfarande på flykt.
Vem säger det?
Var har du hört det?
Tänk efter.
Det är en död militärpolis.
Alla letar efter honom.
Det här handlar om liv och död för oss.
- Wil räddade mig. - Hur länge har du känt honom?
Hur lång var er utbildning ens? Jag vill veta vem den här Wil är.
Var han bor. Vilka hans föräldrar är.
Och jag vill att han ska veta att han övervakas.
Tack för inbjudan.
- Och grattis till priserna. - Det är inte mina priser, det är djurens.
Ge mig din rock.
Gå in.
- Madame. - Maria.
Jag hoppas att du är hungrig.
Hej.
Yvette, det här är Wilfried. Du kan kalla honom Wils.
Han är en vän till vår Lode.
Oftast kallas jag Wil.
Du ser inte ut som jag föreställt mig.
Wils.
Från frisören på Rotterdamstraat?
Nej, vi är inte släkt. Min far jobbar i stadshuset.
Stadshuset?
Talar ni tyska hemma då?
Några enstaka ord, som vem som helst. Ausweis, bitte, Kartoffel...
Jaja. Sätt dig ner bara. Eller har du skitit ner dig?
Far.
Det räcker.
Har du radio hemma?
- Vad lyssnar du på? - Han frågar ut alla såhär.
Jag är nyfiken på andra människor. Jag ställer samma frågor till mina kunder.
Så låt höra, vilka radiokanaler lyssnar du på?
Det finns inte mycket att lyssna på. Har ni något att rekommendera?
Du är bara här för att vi inte litar på dig.
Du har våra liv i dina händer.
Och vi litar inte på dig.
- Så far din jobbar i stadshuset? - Ja.
Det är ju inte till din fördel.
Vem vet om att du haft ihjäl militärpolisen?
Ingen.
Hur ska vi kunna lita på det?
Hur kan ni veta att jag inte är pålitlig?
Vi sitter i samma sits.
Det var vårt enda alternativ.
Lode.
Om du förråder honom skär jag halsen av dig.
Här är det, Wilfried. Rena palatset.
Det tillhör en jude som hade ett brådskande ärende iväg härifrån.
Jag tar hand om det som en tjänst åt honom.
Och ifall han kommer tillbaka?
Åh, oroa dig inte. Enligt Gregor kommer han inte tillbaka i första taget.
Men se här, Wilfried. Här har du utrymme att måla hur mycket du bara vill.
Var lugn. Juden kommer inte tillbaka. Somliga vet mer än andra.
- Hänger du med? - Det gör jag nog.
Det här måste du se. Vet du vad som är viktigt i dessa tider?
Kunskap. Kunskap och ideal.
Jag är själv idealist.
Redan fyra år före kriget höll jag uppsikt över allt som försiggick i hamnen
och rapporterade allt jag såg till Gregor. Där har du kunskap.
Jag erbjöd kunskap, och för det fick jag 1000 franc i månaden. I fyra års tid.
- Tyskarna var aktiva här redan då? - Åh, det här landet låg och sov då.
Men du, jag ser en idealist i dig också, vännen min.
- Jag? Idealist? - Ja. Och bästa sorten.
En idealist som inte vet om att han är idealist.
Och dessutom är du konstnär.
Du måste måla. Konst är en kamp, min vän.
Förstår du?
Enligt mig har judarna fått smutsa ner vår konst alldeles för länge nu.
Och när du blir en hyllad konstnär i ett judefritt land,
då kan jag säga att det var jag som upptäckte dig.
Kom nu.
De är sluga, fega och grymsinta, och rör sig i svärmar.
De utgör djurrikets bottenskikt, förrädiska och nesliga av naturen.
Likaledes är juden bland människor.
Sidlockarna, skägget, mössan och rocken är östjudens välbekanta kännetecken.
Skrudar han av detta krävs ett skarpt öga för att genomskåda hans ras.
Hans ursprung är Asien.
Därifrån vandrar han i horder in i Europa via Ryssland och Balkan.
Israeliterna är ett gift, mina vänner!
Hur länge? Hur länge ska vi behöva svälja ner detta gift?
Är vi ett folk som lyder och sväljer?
Eller är vi lejon?
Lejon!
Ett folk som vänder ryggen åt sin folksjäl förtjänar inte att vara ett folk!
En arier som står och ser på
när hans blod och jord vanäras
förtjänar inte att vara arier!
Därför ska judarna ut!
Ut med judarna! Ut med judarna!
Mot synagogan!
En folkmassa är på väg mot synagogan. Det kommer att gå riktigt illa!
Följ mig, allesamman!
Nu är du inte så kaxig längre? Eller hur?
Vill du att jag sticker nåt i dig?
Sluta hörni! De kommer! Sluta!
Är det här en fotbollsmatch eller?
För i helvete!
Väntar ni på en pokal?
Kom för i helvete inte efteråt sen och säg att ni inte såg nånting. Åk hem!
Hem med er allihopa! Jävla ynkryggar!
Wilfried! Vännen min.
Vart tog du vägen? Du missade för fan höjdpunkten!
Det var underbart!
Underbart, vännen min.
Det var underbart. Du borde ha varit med!
Vi gjorde det! Åh, mamma, vi gjorde det!
Vad är det här? Dina nya vänner?
Inte här.
Jag måste visa dig en sak.
Lugn, Lode! Det är inte som du tror!
- Lugna ner dig. - Medlöpare!
- Kan du lugna ner dig? - Medlöpare.
Jag måste visa dig en sak. Kom.
Åh, din vän är med.
Tack för allt du gjort för oss.
Jag gömde dem vid transformatorn och sen tog jag hit dem.
- Hur mår hon? - Hon talar fortfarande inte.
- Har du ägg med dig? - Nej, jag tog inte med någon mat.
Här. Be honom att tömma den här.
Tack.
Nu vill jag veta vad som hände med liket.
Vi kastade honom i Willemhamnen.
Vi?
Med Yvette?
Med vänner.
Motståndsrörelsen?
Mina vänner,
vi känner alla rädslan.
Ni ska inte skämmas för den.
Det vi gör är viktigt.
Även om det finns en risk att ingen kommer minnas oss.
Det är inte därför vi gör detta.
Våra uppoffringar,
de behövs. Vår rädsla behövs.
Just nu blir människor bortrövade.
Vad gör vi?
Vi kapar kablar.
Vi målar lite slagord på väggar.
Vi är inget mer än ett gäng ungar som retas lite med tyskarna
istället för att göra motstånd på riktigt.
Vi vet att razzior väntar.
Det vet vi.
Vi vet inte mot vem, eller när,
eller var, för den delen. Vi vet egentligen inget alls.
Men jag frågar er:
Kommer vi göra skillnad?
Kommer vi rädda liv?
Det är roligt att se dig.
Gå bara in, du.
Jag är här för kött.
Jag kanske hade fel om dig.
Vem är du, Wil?
Tur nog är jag inte kycklingen, i alla fall.
Kan kycklingen dansa?
Dansar du?
Wils.
Här. Inget fläsk.
Och ett hårdkokt ägg.
Åh, Fred Astaire.
Passa dig, du. Med Yvette.
Ger jag ett så dåligt intryck?
Det är inte du, det är henne jag menar.
Akta dig.
Hon kommer såra dig.
Tack.
Barnatid Åh ljuva barnatid
I mitt hjärtas djup minns jag din frid
Jag minns än mina unga år
Med sorg så svår, så svår
Ack, ålderdomen är allt oblid
Den lilla stugan ser jag i tanken än
Där är jag född, där är jag uppvuxen
Och vaggan min står kvar
På den plats den alltid var
Blott i drömmen får jag se mitt hem igen
- Jag är här för sopkvastarna. - Vilka då?
- De röda. - Dem har vi på övervåningen.
De har informerats.
Är detta mannen du berättat om, Bianca?
Du måste välja ett kodnamn. Mitt är Valentino.
Angelo.
- Va? - Angelo passar dig.
Välkommen, Angelo.
Du kommer bra överens med medlöparna på det där ölkaféet, sägs det.
Tja...
Det är bara bra. Inget fel med det.
Om du får reda på att det ska bli razzia, till exempel, så kan du berätta för oss.
Men var försiktig. De är farliga att ha att göra med.
Men bli bundis med dem, du.
Så var var jag? Jo! Så här sa jag till juden:
"Min tid är inne nu! Din tid är över! Fattar du?"
Den där får Herr Verschaffel stoppa i byxan igen. Tre genever?
- Ja. - Jag tar en pilsner. Jag tål inte sprit.
En pilsner åt konstnären! Och Sus ska ha nånting också.
- God dag, Herr Verschaffel. - Sus, poeten. Ännu en pärla jag upptäckt.
Enligt mig är Sus vår tids Paul van Ostaijen.
På riktigt. Jag överdriver inte.
- Sätt dig med oss. - Glöm det!
Sätt dig där borta, snyltarunge. Poeten lyfter aldrig ett finger.
- Wilfried, det här är Jenny. - Trevligt att råkas.
- Detsamma. - Min boss.
Jag är elden till hans cigarr.
- Kom igen nu, Jenny. - Ljuger jag eller, Felix?
Felix ska ge mig en cigarrbutik.
Det har han sagt. När jag är gammal och grå.
- Tålamod, kära vän. En dag får du den. - Nästa razzia. Det har du lovat.
Hon är dyr. Kvinnor är dyra, du.
Låt mig ta en titt på dig.
- Omer? - Ja?
- Jag tror du känner Wilfried. - Konstnären!
Wilfried, det här är Omer Verschueren. Han är notarie.
Ska du inte be Wilfried måla ett porträtt av dig?
- Målar du porträtt? - Ja. Men de är svåra.
- Jag tar en genever. - Wilfried.
Irma, en dubbel genever åt Herr Vingerhoets.
Kom och sätt dig med oss, Eduard.
Vad gör den här förrädaren här? Vem tog hit honom?
- Vad spelar det för roll? - Vad har grabben gjort dig?
Hördu. Han är med oss. Grabben är med oss, för fan.
Tack, Irma.
När vi tågade mot synagogan var det förrädaren här som slog larm.
Han rusade till polisstationen för att gola.
Jag var rädd att olyckor skulle ske. Sådant måste jag rapportera.
Snälla Eduard, han gjorde vad han trodde var hans plikt.
Vad fan då för plikt? Försvarar du honom?
Hur länge kan han ha varit polis? Han vet ingenting än.
Inte det?
Och du då, Verschaffel?
Var det din idé att han skulle sabotera för oss?
- Nu räcker det, Eduard. - Lugna dig.
Se upp med vad du säger.
Passa dig.
Vi får väl se vad Gregor säger.
Min freund Gregor kommer skratta ut dig, du.
- Lugn nu. - Han kommer skratta!
- Pojkar. - Skratta, säger jag!
Felix, ta det lugnt. Var försiktig med vad Gregor får veta.
Gregor är inte som vem som helst, Felix.
Ingen bad mig springa till stationen. Minst av allt Herr Verschaffel.
Jag medger att jag kunde ha förberett Wilfried bättre för vad som skulle ske.
Han har en poets själ. Han vet inte bättre.
Med sina snuskiga teckningar. "Poetsjäl."
Du vet väl allt om snusk, du, "Snuskfinger".
Hur kan de ens kalla dig "finger"? Med den näsan!
Den talar klarspråk. Ska vi ta och avslöja vem du egentligen är, kanske?
Skål, allihopa! Låt oss dricka!
För ungdomens naivitet! Må de fortsätta med sina dumheter.
- Fortsätt med dumheterna! - Skål!
- Nu ska vi skjuta. - Håll för öronen.
Sluta med det där.
För i helvete! Det där kan ni göra utomhus, era spån!
- Jag borde gå. - De vill bara väsnas.
Ett glas till.
Jag hittade en liten adressbok. Den var gömd i en vas.
Gregor Schnabel, överstesekreterare, Wehrmachts säkerhetspolis.
Två telefonnummer.
"Min freund Gregor". Så detta är hans tyska kontakter?
- Ja, men det är en del lokala namn med. - Kollaboratörer?
Ja, många som vi redan känner till men en del överraskningar.
Tur att du blev bundis med skäggtomten, trots allt.
Titta. Lagfartsbevis till sju hus i judiska kvarteret.
Fler än sju hus.
Alla var i princip gratis. Alla undertecknade av notarie Verschueren.
Det finns mer.
En cigarrbutik.
Skäggtomten har lovat Jenny en cigarrbutik.
- Den är på Rijfstraat. - Är den med bland lagfartsbevisen?
- Titta noga. - Nej.
Hon har inte fått sin butik än.
Efter nästa razzia, sa han.
Vi måste leta vidare.
Vänta.
Gick du hemifrån med lyset tänt igen?
Det gör du alltid, din galning.
Jag sätter på en skiva.
Hoppla, Willy, hoppla! Över pölen!
Nej, sluta inte.
Kom, Wil. Kom nu, ponken.
Åh, adjutanten. Grattis, Finger.
Har alla förstått ordern?
Spärra av gatorna och släpp inte ut eller in någon. Det är allt.
Lägg er inte i vad de gör.
Judarna har uppenbarligen blivit förvarnade.
Helvete.
Långt i förväg, också.
Det finns alltså en tjallare.
Min insatsgrupp fick inga order förrän för en timme sedan.
Och förutom dem
så har ingen fått höra ett knyst om den här planen.
De enda som kände till planen var jag, Felix Verschaffel, och ni.
Jag ska hitta tjallaren och överlämna honom till er.
Det hoppas jag. För er egen skull.
Gör mig aldrig besviken igen.
Vi beger oss nu!
Åh, min gudson, kom hit.
Är ni tillsammans? Presentera mig.
- Yvette, det här är min moster Emma. - Hej.
En så vacker ung flicka du är.
Kom, det är någon jag vill presentera för er. Är ni törstiga?
Följ med.
Wil, kom, så tar vi nåt att dricka.
Älskling.
Det här är min systerson Wilfried, och hans Yvette.
Så trevligt. Snälla, gör mig en tjänst och sätt er här på soffan.
Vi känner varandra.
Så vackert hår du har! Vad är hemligheten?
Vilket otroligt sammanträffande, inte sant?
Önskas något? Champagne, snaps? Inget?
Vad står på? Ni verkar lite ansträngd.
Förlåt, det är inte min avsikt att skämma ut er.
Jag ockuperar ert land och för det ber jag om ursäkt,
men jag är inte er fiende.
Och det var inte min avsikt,
men er underbara moster Emma och jag är störtförälskade.
Jag blir helt till mig av den här kvinnan.
Hur som helst, om ni någon gång skulle råka i trångmål...
Nämen! En företrädare för Antwerpens poliskår.
Ingen snaps för min del.
Så...
Ett, två, tre, botten upp!
De är rena atleterna, Antwerpens poliser.
Wil, ska vi dansa?
Nu sitter du bland vänner. Om du är en av oss så ska du dricka.
Dricker du inte, hör du inte hit. Det kanske låter buffligt
men så är det helt enkelt bland soldater.
Den som dricker är en kamrat.
Den som inte dricker är en mjölkråtta. Och jag avskyr mjölkråttor!
Snälla, ta något att dricka. Du är så fruktansvärt anspänd.
Mjölkråtta!
Vänta lite...
Gregor, låt pojken vara. Busiga du.
Min ängel, någon pojke är han inte.
Han är en riktig man.
- Fantastiskt, fantastiskt. - Nu sätter vi igång.
Ett, två, tre, botten upp.
Ett, två, tre,
skål!
Sluta.
Wil?
Hur går det på jobbet? Allt bra?
Din moster berättade en galen berättelse om din första dag som polis.
Du kom hem mitt i natten med uniformen dränkt i lera,
och detsamma gällde din kollega, får jag anta.
Jag säger såsom jag sa till din moster. Sanningen bakom berättelsen,
det är vad jag vill höra.
Den måste vara mycket lustig.
Skojig, till och med.
Jag måste pissa.
Wil...
Wil!
Den där minen!
Ser man på.
- Dra åt helvete. - Här står du och pissar med lille pitten.
Jag säger det bara en gång, ditt svin. Dra åt helvete!
"Helvete, helvete." Stor trut på dig, du.
Du har en stor käft, min vän,
men du är bara en marionett. En leksak åt Verschaffel.
Wil! Sluta!
Wil!
Är du nöjd nu? Trött på att leva kanske?
- Låt höra en förklaring! - Emma säger att du provocerade SS-män.
Har du glömt? Ska jag påminna dig?
Du var stupfull och pucklade på någon tills han hamnade på sjukhus!
En vän till Herr Verschaffel!
Jag vill inte höra om Verschaffel.
Vet du hur mycket han har gjort för oss?
Jag vet att du slickar hans röv. Och ni vill att jag också ska det.
- Otacksamma byracka. - Kom då!
Visa respekt för din far!
Emma har berättat om ditt skitsnack. Om hur vidrigt du uppförde dig!
Röda, gröna lyktan, stopp!
FRANS METDEPENNINGEN SLAKTERIBUTIK
Du minns alltså inte vad du sa.
Eller?
Du vrålade, inför alla de där tyskarna,
att du skulle slänga Sus i Willemhamnen,
och att han fick plats bredvid militärpolisen.
Om de draggar hamnen är det ute med oss.
Med oss alla.
Kanske sluddrade du så mycket att de inte förstod.
- Men de kan ändå lägga ihop två och två. - Jean kan det.
Han såg oss med militärpolisen.
Det är kört.
- Vi måste gå under jorden. - Nu räcker det. Det här leder ingenvart.
Lode, ta på din uniform och gå till jobbet. Seså.
Du med.
Ta dig samman, Maurice.
Ta dig samman, sa jag! Kom igen.
Du var inte där när jag behövde dig.
Kom hit.
Här har vi honom, kvällens hjälte.
Vilddjuret. Den törstigaste mannen i Antwerpen.
Har ni sovit bra? Någon baksmälla?
Stå inte bara där, kom upp hit. Kom.
Hur bra är ni på Antwerpens historia?
Visste ni att Willemhamnen lät byggas 1803 av självaste Napoleon
men togs i bruk först 10 år senare? Visste ni det?
Och visste ni att den inte alls är så djup som man kan tro?
Sex meter bara. Och ingen ström.
Varför berättar jag detta för er? Jag har en sak att visa er.
Den här har vi hittat i fickan på en mördad militärpolis.
Hans order.
Som ni kan se skulle han arrestera några arbetsvägrare.
Och ni kan ju reglerna. Han behövde poliseskort. Kom hit.
Från er polisstation. Vet ni nånting om detta?
Stanna inte upp. Följ med mig.
Jag har en till sak jag gärna vill visa.
Förstår ni hur besviken jag blev när det här liket hittades?
Fallet var löst. Brottet var vedergällt.
Kommunisterna fick sitt straff.
Men nu måste jag utreda det här mordet på nytt.
Men, det är bara min roll i allt detta.
Jag vet ännu inte vad er roll kan vara.
Vet ni det?
Kom.
Mjölkdrickaren.
Sätt dig ner.
Din kamrat förnekar fortfarande
att vår mördade Feldgendarm besökte er polisstation.
Tror du honom?
Vi tror honom inte.
Feldgendarmen sågs röra sig mot er station.
Vi såg honom inte. Inte på stationen.
Ingen på er station såg honom vid liv.
Men du visste
att hans lik skulle vara i Willemhamnen.
Jag var full.
Ändå hade du mitt i prick rätt. Hur kan det komma sig?
- Jag hade hört det nånstans. - Hört det. Mycket bra. Från vem?
Honom?
Nu har ni kanske något att berätta?
Inte det?
Kom.
Vem såg Feldgendarmen? Du eller han?
Du eller han?
Eller båda två?
Jag såg två björnar
Smörgåsar bre
Jag stod bredvid och tittade på
Jean har inte gjort något.
Det är bra att ni håller varann om ryggen. Det är värdefullt.
- Det är inte det jag gör. Jag tror honom. - Det gör detsamma.
Vi ville bli av med Jean ändå. Det här var bara en bra ursäkt.
Men ska jag tala om för er varför ni är kvar här?
Ett antal konstaplar har gått med i motståndsrörelsen.
I Vita brigaden.
Råkar ni möjligen ha kontakt med dem?
Jag ljuger inte.
Ni övertygar mig inte riktigt. Men jag kan spela med lite till.
Er flickvän,
Yvette. Stämmer det?
Hon är verkligen
en utomordentligt vacker kvinna.
Så hon kan dansa.
Och hon är tydligen er kamrat Metdepenningens syster.
Råkar han måhända veta nånting om vad som hände med vår Feldgendarm?
Jag gillar dig.
Tror jag.
Jag försöker hjälpa dig.
Du har en bra familj.
Du har en underbar flicka.
Om du vill ha en framtid med henne
så är det dags för dig att välja sida.
Jean är arresterad.
Han verkar självmant ha sökt sig till trubbel.
Gust har rätt.
Om man inte gillar auktoriteter ska man inte bli polis.
Du menar att han borde ha underkastat sig.
Hur som helst.
Om någon här vet något som kan rentvå Jean,
eller motsatsen,
så är det dags att tala om det nu.
Sätt dig ner, grabben. I stolen där.
Här har vi honom.
Den förlorade sonen.
Du kan väl bibelberättelsen?
- Herrn... - Ska vi tala lite klarspråk?
Vår sida
är den som vinner.
Min epok är den som vinner.
Och vad gör du? Du förråder dig själv.
Du förråder mig.
Förstår du hur det påverkar mig? Du kunde vara min son.
Fattar du det? Nej.
Du fattar inte.
Du ska få en sista chans.
En opportun chans åt opportunisten.
Det här är sista chansen du får att styra upp ditt liv.
Ta död på de här råttorna.
Ta död på råttorna åt mig. Döda judinnan,
den stinkande, äckliga råttan. Du ska döda dem för min skull!
Dansa.
Bra att landa mjukt.
Grabbar, vi ska bestiga berg.
Den här individen försökte åka med tåget till Bryssel.
Han hade belgiskt pass, rätt skickligt förfalskat,
men han var omskuren.
En jude.
Hans riktiga namn var Lizke.
Följ med mig.
Av en händelse hade vi precis arresterat förfalskaren.
Det tog inte ens minut att få honom att förråda sin uppdragsgivare.
Du råkar inte känna någon
vid namn Valentino?
Eller som går under namnet Valentino? Inte?
Någon Bianca?
Inte det heller.
Och Angelo?
Angelo.
Rädda mig härifrån.
Angelo?
Rädda mig härifrån, grabben.
- Han svamlar... - Förolämpa mig inte ännu mer.
Du är Angelo.
Slaktarens son är Valentino.
Och Bianca, henne har jag sett dansa, inte sant?
- Vad vill du med mig? - Jag ska förklara.
Jag kan se till att du och dina nära och kära överlever.
Men då måste du hjälpa mig. Förstår du? Vad tycks?
Trodde du verkligen att jag brydde mig om din moster på riktigt?
Trodde du att jag inte visste att du hade judar i vinkällaren?
Jag förutsåg från början hur allt det här var sammankopplat.
Du vill rädda livet på din familj och på dig själv.
Det gör dig till en riktig man.
En man vet vad det innebär att göra uppoffringar.
Han vet vad det innebär att skydda någon. Att det inte är en vacker sak.
Och den dagen du förstått det,
då kommer du se en riktig man när du tittar dig i spegeln.
Du måste göra ett val.
Alltså,
vad väljer du?
Du lever.
Lizke är död.
Myriam är död.
Lillan är nog också död.
De har professorn.
Tyskarna har fått reda på allting.
De drog svaren ur professorn med våld.
Det var det. Det är slut nu.
Ja, förmodligen.
Men vi kan kanske överleva.
Gregor vill att jag ger er och resten av motståndsrörelsen
falska uppgifter.
Det kommer en razzia på lördag.
Han vill att vi ska varna judarna om fel gata.
Vi måste ta reda på var den faktiskt ska äga rum.
Det vet jag redan.
Jag kan adressen.
Men om jag anger den adressen är vi så gott som döda.
Säg mig adressen.
Jag skulle aldrig, aldrig någonsin kunna förlåta mig själv.
Förstår du?
Säg mig adressen.
Jag kan leva eller dö.
Jag ville att ni två skulle få fatta beslutet.
För att du själv inte kan bestämma dig.
För att detta handlar om att överleva.
Samvete är en lyx.
Är det vad du kommer säga till ditt barn?
För det
kan inte jag säga.
Jag dör hellre.
Säg mig adressen.
På Pelikanstraat.
Yvette.
Stanna.
Låt henne gå.
Vi ska överleva det här.
Vi ska överleva.
- Det är Pelikaanstraat. - Jag fick höra att det är Terliststraat.
Nej. De vill att vi ska tro det, men det är Pelikaanstraat.
- Någon hade läckt det till professorn. - Vår källa är Wehrmachts säkerhetspolis.
Gregor Schnabel själv.
Se för fan till att judarna vet.
Jag vill inte göra det här.
Inte jag heller. Än sen då?
Planen har ändrats. Tyskarna ska inte med.
Vi har fått order från stadshuset om att ta över.
Och razzian flyttas till Terliststraat.
Judarna ska ut från sina hus och upp på lastbilen. Är det uppfattat?
En sak till.
Utan tyskar kommer judarna inte vara lika samarbetsvilliga.
Vi får väl se.
Helt rätt, Gust. De ska inte våga käfta mot oss.
Låt dem inte hunsa er. Förstått? Det var allt.
Ska vi verkligen göra det här?
Det kommer aldrig ta slut.
Om vi inte gör det här,
vad händer då?
Kom igen.
Alla judar ska upp på flaket! Skynda på!
- Skynda! - Söla inte.
Ut med er. Upp på lastbilen.
- Fånga de där råttorna. - Rör på påkarna!
Kom med. Gör det inte svårare för er själva.
Dra upp byxorna. På med byxorna, gubbfan.
Kom med, för satan.
Wils, Metdepenningen, stå inte där och stirra.
- Gör er plikt. - Upp på flaket.
Helvete.
Upp!
Vad är det med dig? Vad väntar du på?
Wils, titta här. Se hit, för fan.
Det här är väl värt att tecknas? Kom igen.
Seså! Om ni inte sätter igång med detsamma hamnar ni framför lastbilen!
Mot lastbilen. Snabba på!
Jag klarar inte mer av det här!
- Klaga inte. - Jag blir galen! Släpp mig!
Kom igen, ni ska upp!
- Nej. - Upp!
Bra jobbat. Det är råttor kvar på övervåningarna.
Kom igen!
Övervåningen.
Jag klarar inte det här.
Det här går inte. Jag klarar det inte.
- Gaston, upp med ungarna på flaket. - Jag kan inte!
Ungarna på lastbilen!
Ta minstingen. Har du henne?
Nej, lämna dem med mig. Ta dem inte, snälla. Snälla.
Din feta ynkrygg.
- Ta grabben. - Upp på lastbilen!
Skynda på!
Alla får plats. Upp med er!
Upp!
Tvinga upp dem. Det finns gott om plats.
Wil, vart ska du? Förrädare!
Yvette?
Yvette!
Efteråt såg folk till att hålla tyst.
Och plötsligt hade gårdagen blivit historia.
För man måste gå vidare. Så brukar det heta.
Det är allt man kan göra.
Och det stämmer.
Det är det enda man kan göra.
Undertexter: William Carlsson Taylor